‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫״איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא תגלה מה התשובה‬
‫פה למטה, וגם שם‬
‫המדע נמצא בכל מקום‬
‫עם שייקה גל, אדריכל‬
‫והדס המהנדסת‬
‫יש המון מה לעשות ואתם יכולים לעזור!‬
‫תעלומה, חידה, או קושייה‬
‫יש פלאים לגלות והשערות לבחון‬
‫מדע זה מדהים!‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא חייבת לגלות מה התשובה‬
‫היא מעלה השערה מדעית בכל מקום אפשרי‬
‫היא מחברת נקודות‬ ‫כי היא המדענית עדה גרניט!״‬
‫מבט ממעוף הציפור.‬
‫תחפושות ראש הציפור היו רעיון מעולה, הדס.‬
‫הן מושלמות לצפרות!‬
‫נכון? את בטוחה שלא צריך תחפושת לכל הגוף?‬
‫צריך רק ראשים כדי שהציפורים לא יראו אותנו.‬
‫אנחנו לא רוצים להפחיד אותן.‬ ‫-הן מפחידות אותי.‬
‫אני לא רוצה שהן יצפו בי צופה בהן.‬
‫אבל אעשה זאת למען המדע והחברות שלי.‬
‫קדימה, פחות דיבורים, יותר ציוצים.‬ ‫כלומר, צפייה בציפורים.‬
‫אין לו נוצות!‬
‫מוזר!‬ ‫-תצפית מעולה, שייקה.‬
‫הציפור הזו היא גוזל, אז…‬ ‫-היא מזל?‬
‫מזל טוב!‬
‫לא, ציפורים תינוקות נקראות גוזלים.‬ ‫אין להן נוצות.‬
‫הבנתי.‬
‫זו אימא ציפור!‬
‫מאכילה את התינוק שלה.‬
‫לגוזל יש טיפ־טיפה נוצות עכשיו.‬
‫זה אומר שהוא הופך לפרחון.‬
‫זה קצת פחות מוזר.‬
‫אימא ציפור עוזבת.‬
‫כנראה למצוא אוכל,‬
‫מה שהיא עושה בכל יום בדיוק בשעה… עכשיו!‬
‫הקן!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫חייבים להגיע לשם עכשיו!‬
‫לא!‬
‫מושו!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫אני אתפוס!‬
‫לא תפסתי.‬
‫מושו, חתולים אמנם אמורים‬ ‫לרדוף אחרי ציפורים, אבל תתנהגי יפה.‬
‫תראו אותו. הוא כל כך קטן.‬ ‫הוא צריך את אימא שלו.‬
‫לפי הרישומים שלי,‬ ‫היא בדיוק יצאה לחפש אוכל,‬
‫ועל פי התצפיות שלנו מהימים האחרונים,‬
‫היא לא תחזור לפחות ארבע שעות.‬
‫חייבים לעשות משהו. צריך סיעור מוחות!‬
‫אני יודעת. אפשר לבנות ערסל פצפון‬
‫ולקשור אותו לעץ.‬ ‫-ואם תהיה רוח? הוא עלול ליפול.‬
‫נכון. זה יהיה די מפחיד.‬
‫אני יכול לבנות שובך‬ ‫עם המון חדרים ומרפסות.‬
‫מנחת. מזרקת שוקולד!‬
‫נשמע מדהים,‬ ‫אבל אולי זה בית מוגזם בשביל ציפור?‬
‫את צודקת.‬
‫הוא יכול להיות בתוך השיער שלי!‬ ‫אימא שלי אומרת שהוא כמו קן ציפורים.‬
‫ואם עוד ציפורים יחשבו שהשיער שלך הוא קן?‬ ‫-כן, זה יהיה רע.‬
‫זהו זה!‬
‫לא נכון.‬
‫אני לא רוצה להקת ציפורים בשיער שלי.‬ ‫לוקח נצח להוציא את הנוצות.‬
‫לא, נוכל לבנות לציפור קן חדש.‬ ‫אבל לא בשיער של הדס.‬
‫רעיון מעולה!‬ ‫-מושלם!‬
‫נניח אותו כאן בזמן העבודה.‬
‫הינה, ציפורון קטן, אנחנו בונים לך קן חדש.‬
‫אז איך נבנה קן?‬
‫קודם כול, בואו נראה ממה הקן שלו עשוי.‬ ‫המעבדה נטענת!‬
‫אביא את המיקרוסקופ.‬
‫אני אוהבת לראות ממה דברים עשויים!‬ ‫הנדסה בסיסית.‬
‫מדהים!‬
‫תראו את הזרדים.‬
‫איך שהם שזורים אחד לתוך השני. והמוך?‬
‫ואו!‬
‫זו הנדסה קסומה!‬
‫ציפורים הן אדריכליות ממש טובות.‬
‫ומהנדסות.‬
‫מי היה מאמין?‬
‫טוב, אז נראה שבקן שנבנה‬
‫צריכים להיות זרדים, עלים ומוך.‬
‫ודברים נוצצים לקישוט!‬
‫יש לי רעיון לדגם!‬
‫וסיימתי!‬
‫ממש מגניב!‬ ‫-בואו נאסוף חומרים!‬
‫יש לי עלים.‬
‫יש לי כל כך הרבה זרדים.‬ ‫אולי צריך לשנות את השם שלי ל״זרד״.‬
‫והדס במאסף עם מוך מפרח שן־הארי.‬
‫ונצנצים! קדימה, בואו נבנה קן!‬
‫רק עוד זרד אחד.‬
‫וסיימתי!‬ ‫-ואו!‬
‫אהבתי את העיצוב, שייקה.‬ ‫-תודה.‬
‫שזירת הזרדים בקן המקורי נתנה לי השראה.‬
‫בואו נכניס את הציפור!‬
‫רגע!‬
‫כדאי שנבדוק את הקן קודם.‬ ‫נוודא שהוא בטוח לציפור.‬
‫אנחנו מדענים או לא? ברור שצריך לבדוק אותו!‬
‫אבל איך?‬
‫אפשר להכין ציפור לדוגמה.‬ ‫קטנה ורכה, בדיוק כמו הגוזל.‬
‫כלל מספר 32 של הדס!‬
‫אני יודע! תמיד תביאו בלונים.‬ ‫אבל מה זה קשור ל…‬
‫הינשוף החכם והזקן הזה יעבוד?‬
‫מעולה.‬ ‫-הוא מושלם.‬
‫הוא נבהל.‬
‫אם ב״הוא״ את מתכוונת אליי, נכון!‬
‫תראה את הפרצוף הזה. הוא לא כל כך מפחיד.‬
‫טוב, הוא באמת לא כל כך מפחיד‬ ‫כשהוא לא קופץ עליי.‬
‫אני חושבת שהקן היה מלא ביותר מדי זרדים.‬
‫כן, לדעתי את צודקת.‬
‫הוא רך. רוצה לגעת בו, שייקה?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני חושבת שהוא מחבב אותך.‬
‫הוא באמת די חמוד.‬
‫והנוצות שלו ממש רכות.‬
‫רכות! יש לי רעיון.‬
‫פחות זרדים, יותר עלים ומוך.‬ ‫פה בטוח שאין יותר מדי זרדים!‬
‫הוא ממש רך.‬
‫אוי, לא!‬
‫רציתי לתכנן לך קן מגניב ויצירתי.‬
‫אבל כנראה שאני לא אדריכל מוצלח‬ ‫כמו ציפורים.‬
‫״אני מוותר‬
‫אני לא יכול, אני פורש‬
‫לא מצליח, המבוי סתום‬
‫זה בלתי אפשרי‬ ‫כשאני רואה רק מכשולים‬
‫מפחד להיכשל אז אני פורש‬
‫אין טעם לנסות‬
‫אין סיכוי שננצח‬
‫אל תוותר‬
‫אל תיכנע‬
‫חייבים לקום ולנסות שוב‬
‫טעויות יכולות להיות פריצות דרך‬
‫תאונה משמחת בדרך‬
‫אל תוותר‬
‫אל תיכנע‬
‫אולי תהפוך את הכישלון לחבר הכי טוב שלך‬
‫ותנסה‬
‫חייבים לקום ולנסות שוב״‬
‫בסדר, אנסה שוב.‬
‫אבל מאיפה להתחיל בכלל?‬
‫טוב, לפי הרישומים שלי,‬
‫בקן המקורי היו זרדים,‬ ‫והוא היה רך ומנצנץ, נכון?‬
‫כן. בקן הראשון שלי היו יותר מדי זרדים,‬ ‫והקן השני היה רך מדי.‬
‫ולא מספיק מנצנץ.‬
‫אז עכשיו פשוט צריך למצוא את השילוב המושלם.‬
‫ונצנצים.‬
‫צוויץ.‬
‫מה את עושה?‬
‫מנסה לשאול את הציפורון איזה קן הוא רוצה.‬
‫אני לא חושבת שהוא יכול לענות לך.‬ ‫הוא תינוק, הוא עדיין לא מדבר.‬
‫נקודה מצוינת לגמרי.‬
‫אבל הדס, נתת לי רעיון.‬
‫אם אנחנו הציפורים, נוכל לדבר עם עצמנו.‬
‫מה?‬ ‫-טוב.‬
‫נוכל להרגיש בעצמנו אם הוא קוצני או רך מדי.‬
‫נגיע לשילוב המושלם של זרדים ורכות.‬ ‫-ונוסיף נצנצים.‬
‫בדיוק! הכנת תחפושות גוף מלאות של ציפורים‬ ‫בעצם הייתה רעיון מעולה.‬
‫צוויץ. זה אומר ״תודה״ בציפורית.‬
‫אז בואו נבדוק את הקן!‬
‫חזק, אבל לא דוקרני מדי.‬
‫רך, אבל לא רך מדי.‬
‫הוא מושלם! תודה שלא נתתן לי לוותר.‬
‫היי, בשביל זה יש חברות.‬
‫עבודת צוות היא עבודה מושלמת.‬
‫ממש רציתי לתכנן קן מגניב ויצירתי‬ ‫ולא חשבתי על הצרכים של הציפור.‬
‫תובנה נהדרת, שייקה.‬
‫בוא נבדוק אם נוח לציפורון בקן שלו‬ ‫כמו שלנו נוח.‬
‫לחלקנו קצת נוח מדי.‬
‫קדימה, הדס.‬
‫עוד חמש דקות, צוויץ.‬
‫זה אומר ״תאכילו אותי״ בציפורית.‬
‫הוא מת עליו. הצלחת, שייקה!‬
‫הצלחנו. כי בחנו את זה‬ ‫מנקודת המבט של הציפור.‬
‫תאוריה חדשה! תאוריית ״מבט ממעוף הציפור״:‬
‫כשפותרים בעיה‬ ‫בכך שבוחנים אותה מנקודת מבט שונה.‬
‫ואו, אני מת על זה!‬ ‫-אהבתי. מאוד!‬
‫אני אבקש מאבא שלי‬ ‫לעזור לנו להניח את הקן על העץ.‬
‫אני מקווה שאימא של קיווי תאהב את הקן.‬
‫קיווי?‬ ‫-מי זה?‬
‫הציפור.‬
‫כי הוא חום‬ ‫עם נקודות ירוקות ושחורות מתוקות על הנוצות.‬
‫אהבתי!‬ ‫-מושלם!‬
‫נראה לי שאימא ציפור מרוצה.‬ ‫-היא מתה עליו!‬
‫וקיווי נראה שמח ומוגן.‬
‫אז אתה אוהב ציפורים עכשיו, שייקה?‬
‫אני לא בטוח לגבי ציפורים,‬ ‫אבל אני אוהב את קיווי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בואו נפגוש עוד מדענית. קדימה!‬
‫היי, אני ויטני ואני אורניתולוגית.‬
‫היום נדבר על קינים של ציפורים.‬
‫לא צריך את השובך הזה.‬ ‫יש לנו את הדבר האמיתי שם. בואו!‬
‫קדימה!‬
‫ציפורים בונות שלל סוגי קינים שונים,‬ ‫כי כולן חיות בסביבות שונות.‬
‫כולם קצת שונים זה מזה.‬
‫כמו שאתם מעצבים את החדר שלכם‬ ‫בצורה שונה מחברכם.‬
‫אלה קינים של שני מינים שונים‬
‫ורואים שהצורה דומה מאוד.‬
‫שניהם קינים בצורת ספל,‬
‫אבל בזה יש רק זרדים,‬
‫ובזה יש זרדים מבפנים‬ ‫והוא מכוסה באזוב מבחוץ.‬
‫הן בונות קינים מחומרים שונים,‬
‫כי לכל ציפור יש חומרים שונים שזמינים לה.‬
‫הן עשויות להשתמש בחוט שהן מוצאות על הקרקע,‬
‫או בזבל שהן מוצאות‬ ‫שיכול לשמש כחומר רך עבור הקן.‬
‫אם מסתכלים על קינים של ציפורים עירוניות‬ ‫ומשווים אותם לציפורים שמקננות ביער,‬
‫הקינים יהיו שונים.‬
‫יש חומרים שציפורים משתמשות בהם‬ ‫לבניית קינים שהם מחממים יותר מאחרים.‬
‫אם נביט בקן הזה,‬ ‫נראה שיש בו הרבה קורי עכביש‬
‫ואולי קצת פרווה מבודדת,‬
‫ונראה שיהיה בו די חמים‬
‫יחסית לקן שנראה יותר ככה, שעשוי רק מזרדים.‬
‫הוא אוורירי יותר, ואולי יהיה בו קריר יותר.‬
‫יש ציפורים‬ ‫שבונות מחדש את הקן שלהן מדי שנה.‬
‫ציפורים אחרות יחזרו לאותו הקן‬ ‫וישתמשו בו שוב.‬
‫אז אם אתם רואים קן, אולי הציפורים בחופשה‬
‫ויכול להיות שהן יחזרו אליו,‬ ‫אז אל תזיזו אותו ליתר ביטחון.‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫יונקי הדבש בונים את הקינים הקטנים ביותר.‬ ‫הם בערך בגודל כזה.‬
‫ועיטים בונה את הקינים הגדולים ביותר,‬
‫והם ברוחב שלושה מטרים,‬ ‫שזה ארוך יותר מזרועותיי הפרושות.‬
‫אני יכולה להיכנס לקן הזה!‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫שינה לא ערבה.‬
‫כבר בוקר?‬ ‫-זו רק אני,‬
‫או שהמוח רענן יותר אחרי שנת לילה טובה?‬
‫נכון שבקרים הם נפלאים?‬
‫מוחות פועלים טוב יותר בבוקר?‬
‫אני חושבת‬ ‫על כמה מהשאלות הכי טובות שלי בבוקר.‬
‫אז כן, כנראה שכן.‬
‫זה מוזר.‬
‫תיקון. מוזר מאוד.‬
‫היי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫הדס, שייקה, הקדמתם למסיבת הפיג׳מות.‬
‫אם שש שעות נחשבות ״הקדמתם״.‬
‫הדס רצתה להספיק לארוחת הבוקר.‬
‫מה קרה להם?‬ ‫-עוד לא פענחתי את זה.‬
‫אולי צריך סער…‬
‫סערה…‬
‫שערה…‬
‫מה שמדענים עושים כשהם מנסים לנחש מה קורה.‬ ‫-השערה!‬
‫כן! כשמדענים ממציאים הסבר,‬ ‫ואז מנסים להוכיח אותו. רעיון טוב, הדס!‬
‫בואו נראה.‬
‫כולם מסתובבים בפיג׳מות ומפהקים.‬
‫והעיניים שלהם בקושי פקוחות.‬
‫פיהוקים, פיג׳מות, עיניים פקוחות בקושי.‬ ‫התשובה ברורה.‬
‫הם הפכו לזומבים!‬
‫קוסם קטנטן בטח התגנב פנימה,‬ ‫פיזר על המשפחה שלך אבקת זומבים,‬
‫ועף החוצה על חד־קרן המילוט שלו.‬
‫רגע!‬
‫אין במטבח הזה מקום להחנות חד־קרן!‬
‫נכון. ועכשיו, כשאני חושבת על זה,‬
‫שמתי לב לכמה דברים‬ ‫שעשויים להוכיח משהו אחר.‬
‫נמרוד נשאר ער עד מאוחר לאחרונה.‬
‫כלומר, הוא בטח ממש עייף בבקרים‬ ‫ולא מצליח לקום.‬
‫זה גם אומר שהוא כנראה לא מתעורר בזמן‬
‫לחלוקת העיתונים שלו.‬
‫לכן ראיתי את אימא ואבא שלך מחלקים עיתונים.‬ ‫הם עשו את זה במקומו.‬
‫אוי, לא!‬
‫עכשיו, כשאנחנו יודעים את זה,‬ ‫לדעתי כדאי שנשנה את ההשררה…‬
‫ההשפרה…‬
‫ואו, קשה להגיד את זה!‬
‫השחרה?‬
‫השערה.‬
‫נכון, צריך השערה חדשה, ויש לי רעיון.‬
‫בני המשפחה שלי לא זומבים.‬
‫הם פשוט ישנוניים!‬
‫צריך לפתור את הבעיה הזו.‬
‫טוב, אז נמרוד ישן עד מאוחר‬
‫ולכן ההורים שלי חילקו עיתונים במקומו.‬
‫אז צריך למצוא דרך לוודא שנמרוד יישן.‬
‫הגיוני.‬
‫אם הוא יישן, גם ההורים שלך יישנו,‬
‫ואף אחד לא יהיה זומבי־שינה.‬
‫צריך סיעור מוחות!‬
‫זה החלק האהוב עליי!‬
‫״סיעור מוחות‬
‫שתפו בכל מחשבה, אין אף רעיון גרוע‬
‫סיעור מוחות‬
‫כנסו את החברים ונסו לגלות איך, מה ולמה‬
‫סיעור מוחות!‬
‫ניתן לדמיון שלנו‬ ‫להפוך ליצירות חדשות ונפלאות‬
‫כשאנחנו עושים סיעור מוחות‬
‫היי!״‬
‫מה אם נמרוד יוכל לחלק עיתונים מהמיטה?‬
‫דרך צינורות!‬ ‫ואז יהיה בסדר אם הוא יקום מאוחר.‬
‫צריך רק לשלוח יד לשידה, ללחוץ על כפתור, ו…‬
‫העיתונים משוגרים לכל מקום.‬
‫עוצמתי.‬
‫אבל האם זה עוצמתי מדי?‬
‫בני כדור הארץ!‬
‫אולי נבנה לנמרוד שעון מעורר מופלא‬ ‫כדי שלא יקום מאוחר?‬
‫הוא יוכל לעשות כל מיני דברים‬ ‫כדי להעיר אותו.‬
‫כולל הכנת בייקון עם ריח מדהים!‬
‫איזה רעיון בישלת פה!‬
‫כמו בייקון. הבנתי!‬
‫אבל למה לעצור בקימה?‬
‫הפטנט יוכל גם לדאוג שהוא יירדם.‬
‫הוא יעזור לו לספור כבשים ולהתפיח את הכרית.‬
‫וישמיע מוזיקת ג׳אז מרגיעה‬ ‫מהפטיפון של אימא שלך.‬
‫חברים, הפתרון הזה מרדים־מדהים!‬ ‫בואו נחשוב איך עושים את זה.‬
‫המעבדה נטענת.‬
‫אז בואו נתחיל לבנות!‬
‫רגע. הדס, את לא יכולה לבנות לפני שאתכנן.‬
‫אני רוצה להתחיל לבנות עכשיו!‬
‫אבל בסדר, אחכה.‬
‫טוב.‬
‫זה נראה מדהים!‬
‫יפה!‬
‫איך הולך?‬ ‫מסיבת הפיג׳מות היא רק לסופ״ש אחד.‬
‫ונמרוד עוד מעט חוזר מאימון הטניס שלו!‬
‫סיימתי!‬
‫זה…‬
‫מדהים? מופלא? לא ייאמן?‬
‫נכון מאוד!‬
‫מכיוון שטיגון בייקון בחדר של אחיך‬
‫זה ״לא רעיון טוב״, מתברר,‬
‫וגם ״עלול לגרום לשרפה״,‬
‫לדברי ההורים שלך,‬ ‫הייתי צריכה להחליף לדגני בוקר.‬
‫אימא לא הרשתה להזיז את הפטיפון מהסלון,‬ ‫אז צריך לחשוב על משהו אחר.‬
‫אני אחקה את השירה המרגיעה‬ ‫של הלווייתן גדול־הסנפיר.‬
‫ככה אבא שלי נרדם.‬ ‫-מה ל…‬
‫מה זה?‬
‫זה? אה, זה.‬
‫ככה תירדם ותתעורר מעכשיו.‬
‫אנחנו קוראים לו‬ ‫״פטנט ההירדמות וההתעוררות המופלא״.‬
‫נשמע טוב, לא?‬
‫ילדים.‬
‫אני רק רוצה להצליח לעשות את הקסם הזה.‬
‫הגיע הזמן להפעיל את פטנט ההירדמות.‬ ‫שייקה, תתחיל בחיקוי הלווייתן.‬
‫אני בטח מפספס משהו.‬
‫חתלתולי חיתחות בגלידה עם קלפים.‬
‫מה? אוי, לא. שייקה!‬
‫הדס! תתעוררו!‬
‫נמרוד. חלוקת העיתונים שלך. קום!‬
‫מה השעה?‬
‫בוקר.‬
‫פטנט ההירדמות וההתעוררות המופלא עבד?‬
‫החלק של ההירדמות עבד. טוב מדי.‬ ‫הוא הרדים אותנו!‬
‫איך שקי השינה הגיעו לפה?‬ ‫-בטח ההורים שלי הביאו אותם.‬
‫טוב, זה נגמר.‬
‫בני המשפחה שלך יהיו זומבים ישנוניים לנצח.‬
‫רגע. מסיבת הפיג׳מות לא נגמרה.‬
‫מדענים לא מוותרים.‬ ‫רעיון חדש יכול להגיע מכל מקום.‬
‫אבא? אתה בסדר?‬ ‫-סרטון חתולים מצחיק.‬
‫אבא שלך ממש אוהב סרטוני חתולים.‬
‫הדברים האלה ממש עוזרים להישאר ער.‬ ‫תראו את זה.‬
‫החתול לא רואה את התרנגולת הרוקדת!‬
‫זהו זה! אנחנו כמו החתול בסרטון הזה.‬
‫למה? יש תרנגולת ענקית שרוקדת סביבנו?‬ ‫כי זה יהיה ממש מפחיד!‬
‫במובן מסוים, כן. התרכזנו כל כך‬
‫שפספסנו משהו שנמצא מול העיניים שלנו.‬
‫אני אראה לכם.‬
‫מה נמרוד עשה‬ ‫בזמן שניסינו לפתור את בעיית השינה שלו?‬
‫הוא ניסה לעשות את הקסם שלו כמו שצריך.‬
‫אבל לא שמנו לב‬ ‫כי היינו עסוקים מדי בניסיון להרדים אותו.‬
‫קלפים.‬
‫בדיוק כמו החתול והתרנגולת הרוקדת!‬ ‫עכשיו אני מבינה.‬
‫נמרוד נשאר ער עד מאוחר‬ ‫כי הוא מנסה ללמוד לעשות את הקסם.‬
‫אני חושבת שיש לנו תאוריה מדעית חדשה.‬ ‫תאוריית התרנגולת הרוקדת.‬
‫כשמתרכזים מאוד בדבר אחד‬ ‫ולא שמים לב למה שנמצא מולנו.‬
‫אהבתי. אהבתי מאוד!‬
‫עדה גרניט, מדענית, זה גאוני.‬
‫אז אולי נעזור לנמרוד לישון‬ ‫בכך שנעזור לו עם הקסם שלו?‬
‫אוי, לא.‬
‫לא שוב אתם! מה אתם רוצים עכשיו?‬
‫חסר לך קלף קסם במקרה?‬
‫לכן הקסם לא עבד! תודה!‬
‫ארוחת בוקר!‬ ‫המטרה האמיתית של מסיבות פיג׳מות.‬
‫תודה, אימא ואבא.‬ ‫-תודה!‬
‫העיתונים חולקו.‬ ‫-מעולה.‬
‫יפה מאוד, איש קטן. כל הכבוד.‬
‫תראו את הקסם שלי.‬
‫בזכות עדה, הדס ושייקה, הצלחתי סוף סוף.‬
‫מגניב!‬ ‫-אהבתי!‬
‫הקלף המיוחד היה חסר לי.‬
‫הוא היה מולך מההתחלה.‬
‫ממש כמו התרנגולת הרוקדת!‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בואו נפגוש עוד מדענית. קדימה!‬
‫שלום! קוראים לי אליזבת מסיק, ואני קוסמת.‬
‫ברוכים הבאים לחלל הקסום שלי.‬
‫היום נלמד על המדע שבקסם.‬
‫אז בואו נתחיל.‬
‫קסם ומדע הולכים ביחד.‬
‫מדע מסביר איך קסם עובד.‬
‫מפתח,‬
‫זוז בקלות.‬
‫תראו, הוא זז!‬
‫עכשיו, בואו ננסה את הספל הזה.‬
‫ספל,‬
‫זוז עם קצת מזל.‬
‫אראה לכם איך עושים את זה.‬
‫השתמשנו בשרביט,‬
‫בחפץ מתכתי,‬
‫והסוד הוא שהיה לנו עוזר. תגיד שלום!‬
‫שלום!‬
‫ומגנט.‬
‫מגנט הוא אבן או מתכת‬
‫שנמשכת לסוגי מתכות מסוימים אחרים,‬
‫והכוח של המגנטים נקרא מגנטיות.‬
‫המגנטיות עובדת ממרחק,‬
‫אז הוא לא חייב לגעת בחתיכת המתכת או במגנט.‬
‫ואו!‬
‫היד של העוזר שלי אוחזת במגנט מתחת לשולחן‬
‫והוא מזיז את המגנט מצד לצד,‬ ‫וגורם לספל לזוז מצד לצד.‬
‫לפעמים לוקחות לי כמה שנים ללמוד קסם,‬
‫אבל ההופעה צריכה להיות מדויקת.‬
‫צריך להתאמן ולהתאמן,‬
‫ולוודא שאנשים מאמינים שזה קסם אמיתי.‬
‫קסם המדע.‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫ידעתם שכדור הארץ הוא מגנט ענקי?‬
‫נכון שזה מטורף?‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫תרגום כתוביות: אדוה לנציאנו‬