‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫״איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא תגלה מה התשובה‬
‫פה למטה, וגם שם‬
‫המדע נמצא בכל מקום‬
‫עם שייקה גל, אדריכל‬
‫והדס המהנדסת‬
‫יש המון מה לעשות ואתם יכולים לעזור!‬
‫תעלומה, חידה, או קושייה‬
‫יש פלאים לגלות והשערות לבחון‬
‫מדע זה מדהים!‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא חייבת לגלות מה התשובה‬
‫היא מעלה השערה מדעית בכל מקום אפשרי‬
‫היא מחברת נקודות‬ ‫כי היא המדענית עדה גרניט!״‬
‫עוגה עם טוויסט.‬
‫היי, אימא!‬ ‫-בוקר טוב. מוכנה לפנקייקים?‬
‫תוכלי להכין אותם בעיגולים מושלמים?‬
‫נחיה ונראה.‬
‫איכס!‬
‫למה אנשים מתנשקים?‬
‫זה מה שאני אומר!‬ ‫-תשאלו את אימא. אני הולך לעבודה.‬
‫אני מת לראות מה הכנת לערב, מותק.‬
‫אני יודע שזה יהיה מעולה.‬ ‫-מה הכנתי לערב?‬
‫עדה, נמרוד, דגני בוקר וביצים, בבקשה.‬
‫אני אביא ביצים.‬ ‫-אני אביא דגנים.‬
‫היי, יש בתוך הדגנים סוכריות בצורת לב!‬
‫יש לביצים עיני לבבות.‬
‫והחתולה נתנה לי אדמוניות.‬ ‫הפרח האהוב עליי. תודה, מושו!‬
‫עיני לבבות? דגנים בצורת לב?‬
‫אדמוניות! אוי, לא!‬ ‫שכחתי את יום הנישואים שלנו!‬
‫אימא, הפנקייקים!‬ ‫-אופס.‬
‫זה לא עיגול מושלם.‬
‫אימא, את יודעת מה עשית פה?‬
‫בלגן?‬
‫חד־קרן! במדע זה נקרא תאונה משמחת.‬
‫כשמנסים ליצור משהו,‬ ‫ובטעות יוצא משהו טוב יותר.‬
‫מקסים. אבל לשכוח את יום הנישואים‬ ‫זו לא תאונה משמחת.‬
‫ימי נישואים נועדו להביע אהבה. ואני שכחתי!‬
‫לא אוכל לתכנן משהו עכשיו.‬ ‫יש לי המון עבודה!‬
‫אל דאגה, אימא. אני אמצא דרך לעזור.‬
‫אז מה אתם אומרים?‬
‫אני אומרת שאני מתה על פנקייק החד־קרן הזה!‬
‫לגבי יום הנישואים של ההורים שלי?‬ ‫-אה, כן.‬
‫מצטערת, אין לי רעיון.‬
‫גם לי לא. נעזור לך בכל דבר, עדה.‬ ‫אבל ההורים שלי לא חיים ביחד.‬
‫אז אני לא מומחה לימי נישואים.‬ ‫-יודעים מה צריך? סיעור מוחות!‬
‫״סיעור מוחות‬
‫שתפו בכל מחשבה, אין אף רעיון גרוע‬
‫סיעור מוחות‬
‫כנסו את החברים‬ ‫ונסו לגלות איך, מה ולמה‬
‫סיעור מוחות!‬
‫ניתן לדמיון שלנו‬ ‫להפוך ליצירות חדשות ונפלאות‬
‫כשאנחנו עושים סיעור מוחות‬
‫היי!״‬
‫יש לי רעיון!‬
‫אפשר לצבוע באדום את הבית ואת כל תכולתו.‬ ‫-צבע האהבה!‬
‫כן, ברור. אבל גם הצבע של מאדים.‬ ‫אבא שלי מת על מאדים!‬
‫אבל אז הכול יהיה אדום לנצח!‬
‫הרהיטים.‬
‫ואימא, אבא, נמרוד,‬
‫וגם אני. ואני אוהבת להיות שחורה.‬
‫יש לי רעיון!‬
‫אימא שלך יכולה לטוס על דרקון‬ ‫לחנות הספרים של אבא שלך‬
‫כשהיא מחזיקה נבל חדש ויפה ושרה שיר אהבה!‬
‫אבא שלי אוהב המון כלי נגינה,‬
‫אבל מאיפה נשיג דרקון עם נבל בהתראה קצרה?‬
‫נקודה מצוינת.‬
‫אולי נבנה לאבא שלך בית משוקולד?‬
‫הוא יהיה מדהים ושוקולדי, ממש ואו!‬
‫זהו זה!‬
‫באמת? נבנה בית משוקולד?‬
‫לא! זה ידרוש יותר מדי זמן,‬ ‫והרבה יותר מדי שוקולד.‬
‫יש דבר כזה יותר מדי שוקולד?‬ ‫-לא!‬
‫התכוונתי שאבא תמיד אופה לנו‬ ‫את עוגת הפתעת השוקולד שלו‬
‫לאירועים מיוחדים,‬
‫אז נאפה לו אותה.‬
‫מעולה!‬ ‫-רעיון נהדר!‬
‫להכין את עוגת הפתעת השוקולד שלו‬ ‫זה רעיון טוב.‬
‫יש רק בעיה אחת.‬
‫זה מתכון משפחתי ישן שרק אבא מכיר.‬
‫אף אחד לא כתב אותו.‬ ‫-אוי!‬
‫באמת?‬ ‫-ניסיון יפה.‬
‫רגע, נוכל לפצח את המתכון במעבדה.‬
‫אפייה היא מדע.‬
‫אימא שלי אומרת שבישול הוא אומנות‬ ‫ואפייה היא מדע.‬
‫היא יודעת. היא שפית.‬
‫טוב, בזמן שאתם מפצחים את המתכון,‬
‫אני אנסה למצוא מתנה לגיבוי, ליתר ביטחון.‬
‫אל תדאגי. אנחנו מטפלים בזה.‬
‫מה הייתי עושה בלי המדענית הקטנה שלי?‬
‫לא היתה לך מתנה ליום הנישואים, וזה היה רע.‬
‫המעבדה נטענת.‬
‫כשאני אופה עם אבא,‬
‫הוא אומר שעוגת השוקולד שלו‬ ‫צריכה להיות מתוקה, רכה וגבוהה.‬
‫סוכר ושוקולד ממתיקים אותה.‬ ‫כדי שהיא תהיה רכה, צריך…‬
‫כריות!‬
‫לא. חמאה.‬
‫ובשביל הגובה…‬
‫אבני בניין!‬
‫אבקת אפייה.‬
‫גם טוב.‬ ‫-והעוגה תהיה טעימה יותר.‬
‫וסוכריות צבעוניות למעלה.‬
‫עכשיו חסרים רק קמח וביצים שיחברו הכול.‬
‫אני חושבת שמצאתי מתנה!‬
‫אוי, אימא.‬
‫עניבה?‬ ‫-עניבה?‬
‫נראה לי שלאבא כבר יש עניבה כזו.‬ ‫-נראה לי שזו העניבה שלו.‬
‫טוב, אני אחפש עוד קצת אחרי שאעבוד קצת.‬
‫כדאי מאוד שנצליח.‬
‫היא מוכנה.‬
‫זה מגדל עוגה!‬
‫העוגה של אבא לא גבוהה כל כך!‬
‫אל תפילי אותה!‬ ‫-היא מתנדנדת. אני לא יכול להסתכל!‬
‫בואו נראה אם היא מוכנה.‬
‫תתכופפו!‬ ‫-זהירות!‬
‫אוי, לא, אני מכוסה בעוגה.‬
‫צריך לשקול מחדש את המתכון.‬
‫אם אבקת אפייה יוצרת עוגה גבוהה,‬ ‫אולי הוספנו יותר מדי.‬
‫אני מעריכה שצריך בדיוק…‬
‫הרבה פחות הפעם.‬
‫היא נראית טוב.‬
‫ממש טוב.‬
‫מושלמת!‬
‫היא לא מושלמת.‬
‫היא שקעה. ממש כמו החלומות והתקוות שלנו.‬
‫ואם אימא מצאה‬ ‫רק עניבה שכבר שייכת לאבא שלי,‬
‫עדיף שפשוט נוותר.‬
‫רציתי לעזור לאימא להראות לאבא‬ ‫כמה היא אוהבת אותו, אבל נכשלתי.‬
‫ואי אפשר לתקן את זה.‬
‫עדה, אולי אני לא יודע הרבה על ימי נישואים,‬
‫אבל אני יודע שאסור לוותר, וגם את יודעת.‬ ‫-כן. צריך רק להמשיך לנסות.‬
‫נכון! אנחנו מדענים. אנחנו לא מוותרים.‬
‫זה חשוב מדי.‬
‫הלוואי שידענו איפה טעינו!‬
‫אופס. סליחה.‬
‫הדס, מה שעשית עכשיו… אני יודעת מה לעשות!‬
‫תראו.‬
‫זה מה שעשיתי. זה טוב?‬
‫כן. זה מראה את התגובה הכימית. תראו.‬
‫זה לא עלה על גדותיו הפעם.‬ ‫-בדיוק.‬
‫שכחתי עוד דבר שאבא שלי תמיד אומר.‬
‫״מודדים פעמיים, אופים פעם אחת״.‬
‫אפייה היא מדע, נכון?‬
‫צריך תגובה כימית מדויקת‬ ‫כדי שהעוגה תהיה מושלמת.‬
‫המרכיבים היו נכונים, אבל הכמויות לא.‬
‫קדימה, בואו ננסה שוב.‬ ‫מהר, אבא חוזר הביתה בקרוב!‬
‫טוב, הוספנו את כל המרכיבים.‬
‫וגם אהבה.‬
‫אבא אומר שהיא מוסיפה מתיקות.‬
‫אני מקווה שזה יצליח.‬
‫היא נראית כמו עוגה אמיתית!‬ ‫-גבוהה, אבל לא גבוהה מדי.‬
‫רכה, אבל לא שקועה.‬
‫יאמי.‬ ‫-טעים!‬
‫והיא שוקולדית ומתוקה.‬
‫יש!‬ ‫-יש!‬
‫רגע, תקשיבו.‬
‫למה היא מתפצחת בפה?‬
‫סוכריות צבעוניות!‬ ‫בעוגת השוקולד של אבא הן לא בפנים.‬
‫הן אמורות להיות בחוץ. איזה אסון!‬
‫סוכריות צבעוניות הן אף פעם לא אסון.‬
‫אבל זו לא העוגה של אבא.‬ ‫היא לא מושלמת. צריך להכין שוב.‬
‫אי אפשר! אבא כבר חוזר.‬ ‫אולי לאימא יש מתנה מוצלחת?‬
‫מה דעתכם? ציירתי את שביל החלב.‬
‫הינה חגורת אוריון,‬ ‫הדובה הגדולה, כוכב הצפון.‬
‫אוף, אתם צודקים.‬ ‫זה נראה כאילו כוכב התפוצץ.‬
‫זה סתם בלגן. איך העוגה?‬
‫הסוכריות הצבעוניות נמצאות בפנים בטעות,‬ ‫אז זו לא עוגת ההפתעה של אבא.‬
‫לא, אבל זו עוגת ההפתעה שלך.‬
‫הכנת את העוגה עם הפתעה.‬
‫לי זו נשמעת כמו תאונה משמחת.‬
‫אני אוהב כשזה קורה.‬ ‫-כן! כמו פנקייק החד־קרן שלי.‬
‫בואו נניח אותה על השולחן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו נעזור.‬
‫ואז נצטרך לחזור הביתה. את יכולה, עדה!‬
‫תודה, חברים.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫שב בבקשה, מר אבא.‬
‫כלומר, מר גרניט.‬
‫יום נישואים שמח!‬
‫הערב, יש לנו בשבילך… תופים, בבקשה.‬
‫עוגת הפתעת השוקולד של אבא!‬
‫באמת? אבל המתכון אפילו לא כתוב.‬
‫זו לא עוגת הפתעת השוקולד שלי.‬
‫ידעתי.‬
‫היא טובה יותר!‬
‫באמת?‬ ‫-כן! סוכריות צבעוניות בתוך העוגה? גאוני.‬
‫הבת שלך התעלתה על עצמה. כרגיל.‬
‫זו הייתה תאונה משמחת. והוספתי מרכיב מיוחד.‬
‫אהבה.‬
‫מרגישים את האהבה!‬
‫זו מתנת יום הנישואים‬ ‫הכי טעימה שקיבלתי. תודה!‬
‫אני מאשר את הנשיקה. הפעם.‬
‫ואו! כוכב מתפוצץ.‬
‫זה היה אמור להיות…‬
‫לא משנה.‬
‫כן. זה בדיוק מה שזה.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בואו נפגוש עוד מדענית. קדימה!‬
‫היי, אני לאשידה פרי ואני קונדיטורית.‬
‫היום נדבר על‬
‫התפקיד המדעי של סודה לשתייה במאפים,‬
‫ונתמקד בעוגיות.‬
‫יאמי!‬
‫בתור קונדיטורית, אנחנו תמיד חושבים,‬
‫״אם אשלב את המרכיב הזה עם המרכיב ההוא,‬ ‫איזו תגובה אקבל?״‬
‫אני רוצה להראות לכם היום‬ ‫מה סודה לשתייה עושה למאפים.‬
‫שנכין עוגיות שוקולד צ׳יפס?‬ ‫-קדימה!‬
‫סודה לשתייה נמצאת בשימוש כבר הרבה שנים‬ ‫כי היא עוזרת להתפיח מאפים.‬
‫״להתפיח״ זה לעזור למאפה לגבוה.‬
‫מגניב.‬
‫ניסיתי מתכונים שונים‬ ‫שהוספתי להם מעט סודה לשתייה,‬
‫ואז הוספתי הרבה, וקיבלתי מוצר שונה לגמרי.‬
‫והשעון מצפצף.‬
‫מימין, פה, יש לנו עוגיות שוקולד צ׳יפס‬ ‫עם סודה לשתייה.‬
‫וכאן הן בלי סודה לשתייה.‬
‫וההבדל הכי בולט הוא הצבע.‬
‫אלה יפות וזהובות.‬
‫כאן הן עדיין די חיוורות במרכז.‬
‫גם הצורה שאליה הגיעו שונה.‬
‫עם הסודה לשתייה, יש לה שוליים יפים ועבים,‬
‫והם אחידים יותר בהשוואה לשוליים העקומים‬
‫שפשוט עושים מה שבא להם.‬
‫ועכשיו, לחלק הכיפי.‬
‫זו הסיבה שאני אוהבת להיות קונדיטורית,‬ ‫כי אני טועמת!‬
‫זה ממש טעים.‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫לא משתמשים בסודה לשתייה‬ ‫רק במאפים כמו עוגיות,‬
‫אלא גם במטפים לכיבוי אש.‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫מסיבה בגינה.‬
‫כלל מספר שבע של הדס:‬ ‫צלצלו שלוש פעמים למזל טוב.‬
‫היי, שייקה!‬
‫היי, עדה והדס.‬
‫בואו נתחיל את המסיבה בגינה!‬
‫כן, בקשר לזה…‬
‫אני אוהבת גינות ומסיבות.‬ ‫-לא נראה לי שאפשר…‬
‫אני ממש שמחה לבלות את כל אחר הצוהריים‬ ‫בגינה היפה…‬
‫אויש.‬ ‫-חציל ורעם!‬
‫זה מה שניסיתי להגיד לכן.‬
‫הזמנתי אתכן למסיבה בגינה, אבל תראו!‬
‫טוב.‬
‫הצמחים האלה עצובים?‬
‫או עייפים?‬ ‫-הם פשוט לא כל כך בריאים כרגע.‬
‫אבא שלי טיפל בהם,‬ ‫אבל לא הייתה לו הזדמנות מאז שהוא עבר.‬
‫אולי הם צריכים לצחוק.‬
‫אימא שלי אומרת שצחוק הוא התרופה הכי טובה.‬
‫איזה ירק מכניס אותך להלם?‬
‫ארטי־שוק.‬
‫מצחיק, הדס.‬
‫באמת? אפילו לא רעד קטן בעלה? קהל קשה.‬
‫היי, חבר׳ה! מי רעב?‬ ‫-ביצים ממולאות!‬
‫יאמי! תודה!‬
‫מה אתם עושים היום?‬ ‫ספרו לי על הכיף שתכננתם.‬
‫תכננו לעשות מסיבה בגינה, אבל…‬
‫אני יודעת, הגינה הזו‬ ‫לא ממש משדרת ״מסיבה״, נכון?‬
‫לא ממש.‬
‫אבל ממש קשה לעמוד בפני הביצים האלה!‬ ‫הבנתם? כי הן ביצים קשות.‬
‫אני שמחה שאהבת, כי הן יוגשו בבית הקפה.‬
‫הרוזמרין הזה היה מוסיף להן טעם,‬
‫אבל אני לא גננת מוכשרת.‬
‫כן, כי את מנהלת בית קפה, לא גננת.‬
‫לא, הדס. גננת מוכשרת, כלומר טובה בגינון.‬
‫אה! זה יותר הגיוני.‬
‫הלוואי שהייתי טובה בגינון.‬
‫אבל עם ניהול בית הקפה‬ ‫וניהול ועד ההורים בביה״ס,‬
‫פשוט אין לי זמן.‬
‫לו רק יכולתי לטפל בצמחים שלי בלחיצת כפתור.‬
‫זה הקיש! אני חייבת לזוז.‬
‫אולי אימא שלי לא טובה בגינון,‬ ‫אבל היא אוהבת את הגינה.‬
‫הלוואי שיכולתי לשפר אותה בשבילה.‬ ‫-אנחנו מדעניות.‬
‫והחברות הכי טובות שלך. נעזור לך!‬ ‫-אנחנו איתך.‬
‫באמת? תודה! אז מה עושים עכשיו?‬
‫קודם כול, צריך לבחון את הגינה הזו מקרוב.‬
‫מצאתי משהו. העלים נפולים וצהובים.‬
‫הצמחים כאן עוד יותר נפולים וצהובים!‬
‫הצמחים שבצל נפולים יותר מאלה שבשמש. מרתק.‬
‫סליחה. אבק גורם לי להתעטש.‬
‫תצפית מעולה, שייקה.‬
‫אם האדמה יבשה,‬ ‫אולי הצמחים לא הושקו לאחרונה.‬
‫לדעתי יש לנו השערה.‬
‫אני אוהבת שערה!‬
‫השעיה?‬
‫למה כל כך קשה לומר את זה?‬
‫אני אעזור לך!‬
‫״יש לי השערה‬
‫האם…‬ ‫-התצפית הזו‬
‫משמעה…‬ ‫-ההסבר הזה?‬
‫נכון או לא, בואו נגלה מה התשובה!‬
‫אולי זה לא נכון‬ ‫אבל אנחנו נגלה‬
‫מה משמעות התאוריה הזו‬
‫ניחוש מושכל, האם הוא יעמוד במבחן שלנו?‬ ‫כן, זוהי השערה!‬
‫יש לי השערה‬
‫בואו נגלה עד כמה היא נכונה‬
‫קדימה!״‬
‫אז ההשערה שלנו היא‬ ‫שצמחים צריכים אור שמש ומים למען בריאותם.‬
‫צריך לבדוק את זה. המעבדה נטענת.‬
‫הנבדק מוכן.‬
‫תפעילי את השמש, הדס!‬ ‫או אם לדייק מבחינה מדעית,‬
‫נורת גינון מיוחדת‬ ‫שהאור שלה דומה לאור השמש.‬
‫הוא הרבה פחות מצהיב!‬
‫ויותר מייריק!‬
‫כלומר, ירוק יותר.‬ ‫-הכול בזכות השמש?‬
‫יש לי המון כוח.‬
‫הוכחנו את החלק הראשון של ההשערה.‬ ‫צמחים צריכים שמש!‬
‫עדה, השמש ממש כבדה!‬
‫מעניין כמה שוקלת השמש האמיתית.‬
‫עדה!‬
‫כן. את יכולה להניח את השמש, הדס.‬
‫נמשיך לבדיקה השנייה.‬
‫שייקה, שחרר את הגשם!‬
‫או אם לדייק מבחינה מדעית, דלי של…‬
‫איכס!‬
‫מים.‬
‫אופס. סליחה!‬
‫זה בסדר. אני אוהבת גשם.‬
‫ושלוליות! כן!‬
‫הם כבר לא נפולים!‬
‫כלומר, הוכחנו את החלק השני של ההשערה:‬
‫צמחים צריכים מים.‬
‫בואו נחזור לגינה עם הממצאים שלנו.‬
‫צריך להזיז את השמשייה‬ ‫כדי שהצמחים יקבלו יותר שמש.‬
‫ולהשקות אותם!‬
‫נחיתה יפה!‬
‫זה עבד. כל הכבוד, שמש!‬
‫עכשיו הם רק צריכים קצת מזה.‬
‫היי, אני לא מתעטש.‬ ‫כנראה שהאדמה לא יבשה יותר!‬
‫קדימה, צמחים חמודים שלי. אתם מסוגלים.‬
‫נתנו להם אור שמש ומים.‬ ‫למה הם עדיין נפולים?‬
‫מה עוד צריך?‬ ‫-אולי עוד בדיחות! יש לי אחת.‬
‫מה ענתה הדלעת כששאלתי אותה מה השעה?‬
‫אני לא יודלעת.‬
‫הבנתם? יודלעת, יודעת.‬
‫עוד בדיחה טובה.‬
‫הצמחים לא מסכימים. אמשיך לעבוד על הבדיחות.‬
‫אנחנו צריכים מומחה לצמחים. חבל שאין לנו.‬
‫רגע! לי יש מומחה לצמחים.‬ ‫-באמת?‬
‫היי, אבא.‬ ‫-שייקה. מה קורה, חמוד?‬
‫ואו, שלושת המוסקטרים נמצאים פה ביחד!‬
‫היי, מר גל.‬ ‫-היי!‬
‫אנחנו מנסים לעזור לגינה של אימא‬ ‫ואתה מומחה לצמחים.‬
‫נתנו להם מים ושמש,‬ ‫והם עדיין נראים חולים. הצילו!‬
‫טוב, תירגע. אני אעזור לכם.‬ ‫רקדתם את ריקוד הצמחים?‬
‫ריקוד הצמחים?‬
‫הנענוע השטותי.‬
‫כן!‬
‫זה לא עבד.‬ ‫-אני יודע. רק רציתי לשחרר אתכם קצת.‬
‫נראיתם רציניים.‬
‫מה שאתם צריכים זה דשן.‬
‫דשא?‬
‫דשן, ויטמינים לצמחים.‬ ‫אתם לוקחים אותם כדי להישאר חזקים ובריאים.‬
‫כן.‬ ‫-נכון!‬
‫גם צמחים צריכים ויטמינים,‬ ‫אבל הם מקבלים אותם מהאדמה.‬
‫דשן עוזר להם להיות בריאים.‬
‫מגניב.‬ ‫-ברור!‬
‫תוכלו להכין אותו בעצמכם.‬
‫רק צריך רכיבים טבעיים ומזינים.‬ ‫שאספר לכם איך?‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן!‬
‫בטח!‬
‫מעולה! ברגע שהרכיבים הטבעיים‬
‫נמעכו לכדי משהו שנראה כמו אדמה דביקה,‬
‫יש לכם דשן.‬
‫עכשיו רק צריך לפזר אותו על האדמה.‬
‫תודה, מר גל.‬ ‫-אתה אחלה.‬
‫אין בעיה, ילדים.‬ ‫-תודה, אבא.‬
‫הדשן רך, רטוב ודי דוחה.‬
‫אני מתה עליו!‬
‫הגיע הזמן לוויטמינים, צמחים!‬
‫ואו, הצלחנו!‬
‫יופי טופי.‬
‫טופי? איפה?‬
‫לא, אין פה טופי.‬
‫הגינה פשוט יפה.‬ ‫-כי היא בריאה.‬
‫עכשיו לאימא שלי תהיה גינה יפה כל הזמן.‬
‫היא רק צריכה להשקות ולהאכיל אותה הרבה.‬ ‫-צריך לעשות יותר?‬
‫צמחים הם כמו אנשים.‬ ‫צריך להשקות ולהאכיל אותם בקביעות.‬
‫גם אותי צריך להשקות ולהאכיל בקביעות.‬
‫זה נשמע טוב יותר בראש שלי.‬ ‫-לאימא שלי אין זמן לזה.‬
‫זוכרות מה היא אמרה?‬
‫אה, כן! עכשיו כשאנחנו יודעים‬ ‫איך לדאוג לבריאות הגינה,‬
‫צריך למצוא דרך קלה לעזור לה לטפל בה.‬ ‫בואו נעשה סיעור מוחות.‬
‫אולי ניצור זן חדש של צמחים‬ ‫שלא צריך מזון, מים או אור שמש?‬
‫היא לא תצטרך לעשות כלום.‬
‫אבל מה אם ניצור בטעות צמחים זומבים?‬
‫אני אשמח, אבל אולי אימא של שייקה לא תשמח.‬
‫גם לא הבן של אימא של שייקה, אני!‬
‫יש אולי רעיון פחות זומבי?‬
‫יש לי. נוכל לבקש מגמדי גינה לטפל בצמחים.‬
‫אבל הם אוכלים הרבה.‬
‫אימא שלי מבשלת מספיק בבית הקפה ובשבילי,‬ ‫היא לא צריכה להאכיל גם גמדים.‬
‫היא צריכה משהו ממש קל.‬
‫כמו מילת קסם?‬
‫או כפתור?‬
‫רגע! אימא של שייקה אמרה‬ ‫שחבל שאי אפשר לטפל בגינה בלחיצת כפתור.‬
‫אז אולי נוכל לבנות משהו שישקה את הצמחים‬ ‫וייתן להם דשן‬
‫בלחיצת כפתור!‬
‫טוב, זה מוכן!‬
‫איזה תכנון מעולה! אני אבנה את זה.‬
‫וסיימתי!‬
‫ואו, מה זה הדברצ׳יק הזה?‬
‫הוא נקרא ״כישרון לגינון״!‬
‫הוא משקה ומדשן את הצמחים במקומך.‬
‫וכדי להפעיל אותו צריך רק ללחוץ על כפתור.‬
‫לזה יש לי זמן.‬
‫בזכותכם סוף סוף יש לי‬ ‫כישרון לגינון וגינה ירוקה.‬
‫מעולה!‬
‫זו מסיבת הגינה הכי טובה שהייתי בה.‬
‫וזה שייק התותים הכי טעים ששתיתי.‬
‫הוא עשוי מתותים טריים‬ ‫מהגינה היפה והבריאה שלי.‬
‫ואני עובדת על תפריט קינוחים חדש.‬ ‫אולי עוגת תות?‬
‫כן!‬ ‫-יאמי!‬
‫היי, חמוד.‬ ‫-אבא!‬
‫הבאתי את בלוק הציור שלך.‬ ‫אתה תמיד שוכח אותו.‬
‫נכון! בוא לשתות שייק וליהנות מהגינה.‬
‫היא נראית מעולה.‬ ‫אולי אלמד משלושתכם טיפים לגינון.‬
‫הינה הטיפ הכי טוב: להצחיק את הצמחים.‬
‫מה אמר הירק למי שהציק לו בגינה?‬
‫תרד ממני. הבנתם? כמו תרד.‬
‫ניחוש יפה.‬
‫תסתלק מפה!‬
‫הבנתם? זה נשמע כמו סלק,‬ ‫והוא רצה שיסתלקו כבר מהגינה שלו.‬
‫יפה.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בואו נפגוש עוד מדען. קדימה!‬
‫היי, קוראים לי רורי ארונסון‬ ‫ואני מהנדס רובוטיקה.‬
‫היום אראה לכם איך אני מטפל בגינה‬ ‫עם רובוט החקלאות שלי.‬
‫זה רובוט החקלאות.‬
‫הרובוט זורע זרעים,‬
‫משקה,‬
‫מצלם,‬
‫ומנכש עשבים,‬
‫כדי לטפל בגינה שלכם ולגדל צמחים‬
‫כדי שיהיו לכם ירקות טריים בחצר.‬
‫אחד מרובוטי החקלאות שלנו נמצא בנאס״א.‬
‫הם משתמשים בו למחקר‬ ‫כדי להבין איך לגדל מזון בחלל.‬
‫כי הם רוצים לשלוח אסטרונאוטים למאדים‬
‫ולגדל עבורם מזון כדי שיוכלו לאכול ולשרוד‬
‫בלי לגזול מזמנם של האסטרונאוטים.‬
‫כאן נמצא המוח של רובוט החקלאות.‬
‫זה מחשב קטן שאומר לשרירים,‬
‫שהם המנועים, לזוז‬
‫ולהגיע למקום הנכון בגינה,‬ ‫ולטפל בכל מה שצריך.‬
‫משתמשים בטלפון כדי לומר לו לאן להגיע,‬ ‫כמה להשקות.‬
‫ואז מתכנתים אותו לשעות קבועות, וזהו.‬
‫ברגע שהעגבניות בשלות,‬
‫הרובוט ישלח לכם הודעה: ״העגבניות מוכנות!‬
‫הגיע הזמן לסלט!״‬ ‫-יאמי!‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫זרעים הם בררניים מאוד‬ ‫לגבי הטמפרטורה שבה הם מתחילים לצמוח.‬
‫למעשה, זרעי התרד יתחילו לצמוח‬
‫רק אם טמפרטורת האדמה‬ ‫היא בין 15-20 מעלות צלזיוס.‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫תרגום כתוביות: אדוה לנציאנו‬