NETFLIX-SARJA
Miten, mitä, missä, miksi?
Pii Pihlaja, tiedemies
Hän löytää vastauksia
Täällä alla Ja tuolla
Tiedettä on kaikkialla
Antti Lehti, arkkitehti
Roosa Ruuti, insinööri
Hommaa riittää -Ja voit auttaa!
Mysteeri, arvoitus, tehtävä, haaste! Oi ihmeitä! Hypoteesit testiin!
Tiede on parasta!
Pii Pihlaja, tutkija
Hän löytää vastauksia
Moniin kysymyksiin Hän tekee hypoteesin
Arvoituksia ratkaisee Pii Pihlaja, tutkija
Kakkumaakari.
Hei, äiti! -Huomenta. Pannukakkuja?
Saatko niistä ihan pyöreitä?
Saa nähdä.
Yäk! -Miksi ihmiset suutelevat?
Juuri niin! -Kysykää äidiltänne. Menen töihin.
En malta odottaa iltaa, kulta.
Siitä tulee hienoa. -Mitä illalla on?
Pii, Alvar. Muroja ja munia.
Otan munat. -Minä otan murot.
Hei, muroissa on sydämen muotoisia karkkeja.
Munissa on sydänsilmiä.
Ja Mussu antoi minulle lempikukkiani. Pioneja. Kiitos.
Sydämiä munissa ja muroissa?
Pioneja. Voi ei. Unohdin hääpäivämme!
Äiti, pannukakut!
Tuo ei ole täydellinen ympyrä. -Äiti, tiedätkö mitä teit?
Sotkun?
Yksisarvisen. Tämä on onnekas sattuma.
Kun tekee vahingossa jotain parempaa.
Ihanaa. Hääpäivän unohtaminen ei ole onnekas sattuma.
Vuosipäivät osoittavat rakkautta. Ja unohdin!
En ehdi tekemään mitään. Minulla on töitä. -Älä huoli. Etsin keinon auttaa.
Mitä mieltä olette?
Tämä yksisarvispannukakku on ihanaa!
Vanhempieni vuosipäivästä?
Aivan. En keksi mitään.
E minäkään. Minun vanhempani eivät asu yhdessä.
Vuosipäivät eivät ole erikoisuuteni. -Tarvitaan aivoriihi.
Aivoriihi
Joka idea lasketaan Huonoja ei olekaan
Aivoriihi
Ystävät koolle Selvitetään syyt
Aivoriihi
Mielikuvituksen avulla Luomme uutta
Kun olemme aivoriihessä
Hei!
Tiedän! Voimme maalata kaiken punaiseksi. -Rakkauden värillä!
Niin. Mutta myös Marsin väri. Isäni pitää Marsista!
Kaikki on punaista ikuisesti! Huonekalut.
Ja äiti, isä, Alvar ja minä.
Tykkään olla musta.
Tiedän! Äitisi voisi lentää isäsi kirjakauppaan lohikäärmeellä -
mukanaan harppu ja laulaen rakkauslaulua.
Isäni pitää kaikista soittimista,
mutta mistä saamme lohikäärmeen ja harpun?
Loistava huomio.
Entä jos teemme isällesi suklaatalon?
Suklaista mahtavuutta!
Siinä se!
Rakennammeko suklaatalon?
Ei! Siihen menisi liikaa aikaa ja suklaata.
Voiko suklaata olla liikaa? -Ei!
Tarkoitin, että isä leipoo aina erikoistilaisuuksiin suklaayllätyskakun.
Leivomme kakun.
Hienoa! -Upea idea!
Suklaayllätyskakku on ihana ajatus.
On vain yksi ongelma.
Vain isä tietää reseptin. Sitä ei ole kirjoitettu muistiin.
Voi juku! -Hyvä yritys.
Voimme päätellä reseptin laboratoriossa. Leivonta on tiedettä.
Äidin mukaan leipominen on tiedettä. Ja hän on kokki.
Kun selvitätte reseptin,
etsin varmuuden vuoksi varalahjan.
Ei hätää. Hoidamme asian.
Mitä tekisin ilman pikku tutkijaani?
Sinulla ei olisi lahjaa. Huono juttu.
Ladataan labra!
Isä sanoo, että suklaayllätyskakku on makea, pehmeä ja korkea.
Makeus tulee sokerista ja suklaasta. Pehmeys…
Tyynyistä!
Ei. Voista.
Ja korkeus…
Rakennuspalikoista!
Leivinjauheesta.
Sekin toimii. -Ja maistuu paremmalta.
Ja päälle strösseleitä.
Vielä munia ja jauhoa pitämään kaikki kasassa.
Taisin löytää lahjan!
Voi, äiti.
Solmio? -Solmio?
Hänellä on jo solmio. -Tuo taitaa olla se.
Etsin vielä myöhemmin. Teen ensin töitä.
Tämän täytyy onnistua.
Valmista.
Se on kakkutorni!
Isän kakku ei ole näin korkea.
Älä pudota sitä! -Se huojuu! En voi katsoa!
Katsotaan, onko se kypsä.
Kumartukaa! -Varokaa!
Olen ihan kakussa.
Mietitään resepti uudestaan.
Jos leivinjauhe tekee kakusta korkean, sitä oli liikaa.
Arvioisin, että tarvitsemme -
paljon vähemmän tällä kertaa.
Näyttää hyvältä.
Tosi hyvältä.
Täydelliseltä!
Se ei ole täydellinen. -Se vajosi. Kuten toiveemme ja unelmamme.
Jos äiti ei keksi muuta kuin isän solmion,
on luovutettava.
Halusin auttaa äitiä osoittamaan rakkauttaan. Epäonnistuin.
Emme voi korjata sitä.
Pii Pihlaja. En tiedä vuosipäivistä, mutta luovuttaa ei saa. Tiedät sen.
Niin. On jatkettava yrittämistä.
Aivan! Tutkijat eivät luovuta.
Tämä on tärkeää.
Kunpa tietäisimme, mitä teimme väärin.
Hups. Anteeksi.
Roosa, tuo mitä äsken teit… Nyt tiedän!
Katsokaa.
Tein noin. Onko se hyvä?
Jep. Se näyttää kemiallisen reaktion. Katsokaa tätä.
Se ei valunut nyt yli. -Aivan.
Unohdin isän sanat.
"Mittaa kahdesti, leivo kerran."
Leipominen on tiedettä.
Tarvitsemme kakkuun oikean kemiallisen reaktion.
Aineet olivat oikeat, mutta määrät väärät.
Yritetään uudestaan. Pian. Isä tulee kohta kotiin.
Kaikki ainekset ovat mukana.
Ja rakkautta. Se tekee kakusta erityisen makean.
Toivottavasti.
Se näyttää oikealta kakulta. -Se ei ole liian korkea.
Pehmeä, muttei vajonnut!
Nam. -Maukasta!
Se on suklaista ja makeaa.
Hienoa! -Jee!
Odottakaa.
Miksi se on rapeaa?
Isän yllätyssuklaakakussa ei ole strösseleitä sisällä.
Ne ovat ulkopuolella. Tämä on katastrofi!
Strösselit eivät ole katastrofi.
Mutta se ei ole isän kakku. Täytyy tehdä uusi.
Emme ehdi! Isä tulee pian. Ehkä äiti löysi hyvän lahjan.
Miten olisi tämä? Maalasin Linnunradan.
Tässä on Orionin vyö, Otava ja Pohjantähti.
Olet oikeassa. Kuin tähti olisi räjähtänyt.
Se on pelkkä sotku. Miten kakku onnistui?
Laitoimme strösseleitä sisälle. Se ei ole isän suklaayllätyskakku.
Se on teidän yllätyskakkunne.
Teitte kakun. Ja yllätyksen.
Onnekas sattuma.
Ne ovat kivoja. -Kuin yksisarvispannukakku.
Pannaan se pöydälle. -Selvä.
Me autamme.
Meidän on mentävä kotiin. -Kiitos, kaverit.
Mitä täällä on?
Istukaa, herra Isä.
Tarkoitan herra Pihlaja. -Hyvää vuosipäivää.
Tänään meillä on… rummun päristystä!
Isän suklaayllätyskakkua! -Niinkö? Reseptiä ei ole kirjoitettu ylös.
Tämä ei ole suklaayllätyskakkuani. -Tiesin sen.
Tämä on parempaa!
Niinkö? -Nerokasta laittaa strösseleitä sisälle.
Tyttäresi ylitti itsensä.
Onnekas sattuma. Ja erityinen ainesosa.
Rakkaus.
Maistan rakkauden!
Tämä on herkullisin vuosipäivälahja ikinä. Kiitos!
Hyväksyn suukon. Tällä kertaa.
Vau! Räjähtävä tähti!
Sen piti olla…
Ei se mitään. Juuri se se on.
Minulla on idea. Tavataan toinen tutkija. Tule!
Hei, olen Lasheeda Perry, kondiittori.
Tänään puhumme siitä,
miten ruokasooda vaikuttaa tieteellisesti leivonnaisiin.
Etenkin kekseihin.
Nam!
Kondiittori ajattelee aina:
"Jos sekoitan nämä ainesosat, millaisen reaktion saan aikaan?"
Haluan näyttää, mitä ruokasooda tekee leivonnaisille.
Tehdäänkö suklaahippukeksejä? -Joo!
Ruokasoodaa on käytetty vuosia, koska se nostattaa leivonnaisia.
Silloin leivonnaiset kohoavat.
Siistiä.
Ruokasoodan määrä -
saa aikaan aivan erilaisia leivonnaisia.
Ajastin soi.
Oikealla on suklaahippukeksejä, joissa on ruokasoodaa.
Näissä ei ole.
Selvin ero on värissä.
Nämä ovat hienoja ja kultaisia. Näiden keskus on yhä aika vaalea.
Ne ovat levinneet eri tavalla. Ruokasoodalla saadaan paksut reunat.
Ne ovat yhtenäisemmät kuin karkeat reunat,
jotka menevät omia polkujaan.
Tämä on hauskaa.
Kondiittorin työ on mukavaa, koska saa maistella juttuja.
Tosi hyvää.
Hauska tietää!
Ruokasoodaa ei käytetä ainoastaan leivonnaisissa,
vaan myös palosammuttimissa.
Eikö ollut siistiä? Tiede on parasta!
Puutarhajuhlat.
Roosan 7. sääntö. Kolme soittoa tuo onnea.
Hei. -Hei.
Hei, Pii ja Roosa. -Aloitetaan puutarhajuhlat!
Joo…
Pidän puutarhajuhlista. -Voisimmeko…
On ihanaa viettää koko iltapäivä kauniissa…
Hui! -Pyhä kesäkurpitsa!
Tätä yritin kertoa. Kutsuin teidät puutarhajuhliin. Katsokaa!
Selvä. -Ovatko nämä kasvit surullisia?
Vai unisia? -Ne eivät ole terveitä.
Isä huolehti niistä, mutta hän on muuttanut pois.
Niiden pitää nauraa. Äitini mukaan nauru on paras lääke.
Miksi perunat ovat fiksuja?
Koska niissä on itua!
Hyvä, Roosa.
Edes lehti ei läpättänyt. Kova yleisö.
Onko nälkä? -Paholaisen munia?
Nam! Kiitos!
Mitä puuhailette? Onko hauskoja suunnitelmia?
Meidän piti pitää puutarhajuhlat.
Tiedän. Tämä puutarha ei oikein houkuttele juhliin.
Ei oikein.
Paholaisen munat eivät ole pahoja!
Ne ovat hyviä!
Kiva. Lisään ne kahvilan ruokalistaan.
Rosmariini sopisi niihin, mutten omaa vihreää peukaloa.
Vain hirviöillä on. Ja tontuilla.
Se tarkoittaa, että on hyvä hoitamaan kasveja.
Ai! Siinä on järkeä.
Kunpa osaisin.
Kahvilan ja vanhempainyhdistyksen lisäksi minulla ei ole aikaa.
Voisinpa hoitaa kasveja nappulasta painamalla.
Piiraani! Pitää mennä.
Äitini pitää kovasti puutarhasta.
Voisinpa auttaa. -Antti, olemme tutkijoita.
Ja parhaat ystäväsi. -Me autamme.
Ihan tosi? Kiitos! Mitä teemme nyt?
Meidän on ensin tutkittava tarkasti tämä puutarha.
Havaintoni mukaan lehdet ovat nuokkuvia ja keltaisia.
Täällä ne ovat sitä vielä enemmän.
Varjossa kasvit ovat nuokkuvampia kuin auringossa. Kiehtovaa.
Anteeksi. Kuiva maa aivastuttaa.
Hyvä havainto, Antti.
Jos maa on kuivaa, kasveja ei ole kasteltu.
Meillä on hypoteesi.
Pidän hymoposetiasta!
Hypotesmiisasta?
Miksi se sana on niin vaikea?
Minä autan.
Minulla on hypoteesi
Onko se… -Huomio
Tätäkö? -Selitys
Oikein vai väärin Otetaan selvää!
Ehkä se on väärin Otamme selvää
Teoria on vain arvaus Kestääkö se testin?
Sitä hypoteesi on
Minulla on hypoteesi
Otetaan selvää, onko se oikein
Tehdään se!
Hypoteesin mukaan kasvit tarvitsevat valoa ja vettä.
Testataan se. Lataan labran!
Koekasvi on valmis.
Roosa, aurinko! Tai tieteellisesti tarkemmin:
erityinen valolamppu, joka muistuttaa aurinkoa.
Keltaisuus vähenee. Se vihrenee!
Eli vihreys lisääntyy. -Auringon takia?
Minulla on valtaa.
Todistimme osan hypoteesia. Kasvit tarvitsevat aurinkoa.
Aurinko on tosi painava! -Kuinkahan painava oikea aurinko on?
Pii!
Aivan. Voit laskea valon, Roosa.
Koe numero kaksi.
Antti, vapauta sade!
Tai tieteellisesti sanottuna: Ämpäri täynnä…
Hui!
…vettä.
Hups. Anteeksi!
Ei se mitään. Pidän sateesta. Ja lätäköistä. Jee!
Nuupahtaneisuus on poissa.
Todistimme hypoteesin toisen osan. Kasvit tarvitsevat vettä.
Viedään löydökset puutarhaan.
Auringonvarjo pois varjostamasta kasveja. -Annetaan vettä niille!
Hienoa!
Se toimi. Hyvä, aurinko!
Nyt ne tarvitsevat vain vähän tätä.
Hei, en aivasta. Maa ei ole enää kuiva.
No niin, pikku kasvit. Pystytte siihen.
Annoimme aurinkoa ja vettä. Miksi ne eivät piristy?
Mitä unohdimme? -Vitsit? Tiedän yhden.
Mikä vihannes osaa leikata?
Lanttu!
Tajusitteko? Lanttu leikkaa!
Tuo oli hyvä.
Ei kasvien mielestä. Hion sitä vielä.
Tarvitsemme asiantuntijan. Tuntisimmepa jonkun.
Minä tunnen! -Tunnetko?
Hei, isä!
Anttiliini. Mitä kuuluu? Kaikki kolme muskettisoturia ovat siellä!
Hei! -Hei!
Yritämme auttaa äidin puutarhassa. Tunnet kasvit.
Vesi ja aurinko eivät auttaneet. Auta!
Rauhoitu. Autan. Tanssitteko kasvitanssin?
Kasvitanssin?
Hassun hyllymisen?
Jee!
Ei toiminut. -Tiedän.
Halusin vain rentouttaa teitä.
Tarvitsette lannoitetta.
Lann… mitä?
Lannoitetta. Kasvien vitamiinia. Tekin syötte vitamiineja.
Jep. -Toki!
Kasvit saavat vitamiininsa maasta.
Lannoite pitää ne terveinä.
Siistiä. -Tietty!
Voitte tehdä sitä.
Tarvitsette ravintoaineita. Neuvonko?
Joo!
Ehdottomasti!
Hienoa. Kun luonnon aineet on sotkettu tahmaiseksi möhnäksi,
teillä on lannoitetta. Ripotelkaa se vain maahan.
Kiitos. -Olet mahtava!
Autan mielelläni. -Kiitos.
Lannoite on vetelää ja vähän ällöä.
Pidän siitä!
Aika ottaa vitamiinit!
Me teimme sen!
Loistoroistoa!
Missä on roistoja?
Ei roistoja. Tämä on loistopuutarha. -Se on terve.
Äidillä on vihdoin kaunis puutarha. -Sitä täytyy kastella ja ruokkia.
Lisää töitä?
Niitäkin pitää hoitaa säännöllisesti.
Minäkin tarvitsen vettä ja ruokaa jatkuvasti.
Tuo kuulosti paremmalta päässäni. -Äiti ei ehdi. Muistattehan?
Aivan. No, me tiedämme, miten puutarha pysyy terveenä.
On keksittävä helppo tapa hoitaa sitä.
Aivoriihi.
Voimme luoda kasvin, joka ei tarvitse koskaan ravintoa, vettä ja auringonvaloa.
Äitisi ei tarvitsisi tehdä mitään. -Jos teemme vahingossa zombikasveja?
Pitäisin siitä, mutta Antin äiti ehkä ei.
Eikä Antin äidin poika, eli minä.
Onko vähemmän zombimaista ideaa?
Puutarhatontut voisivat huolehtia kasveista.
Ne tosin syövät paljon.
Äiti kokkaa jo kahvilaan ja minulle. Hän ei ehdi kokata tontuillekin.
On keksittävä jotain helppoa.
Kuin taikasana?
Tai nappi?
Antin äiti sanoi, että kunpa hän voisi vain painaa napista.
Voimme rakentaa jotain, mikä ruokkii ja kastelee kasvit napista painamalla.
Se on valmis!
Loistava suunnitelma! Rakennan sen.
Valmista.
Mikä tuo jutska oikein on?
Vihreäpeukaloittaja. Se kastelee ja lannoittaa kasvit.
Se käynnistyy tästä napista.
Tuohon minulla on aikaa.
Teidän ansiostanne minulla on nyt vihreä peukalo.
Fantastista!
Parhaat puutarhakutsut ikinä.
Ja paras mansikkapirtelö ikinä.
Tehty puutarhan tuoreista mansikoista.
Teen uuden jälkiruokalistan. Ehkä mansikkakakkua?
Aivan! -Nam!
Hei! -Isä!
Unohdat aina luonnosvihkosi. Toin sen.
Niin. Tule juomaan pirtelöä puutarhaan.
Hyvältä näyttää. Te kolme voittekin neuvoa minua.
Minä neuvon. Kasveja pitää naurattaa.
Miten hevonen kulkee puutarhan läpi?
Maissien? Kuten "marssien"? -Hyvä arvaus.
Se ruoholaukkaa! Se laukkaa pitkin ruohoa.
Minulla on idea. Tavataan toinen tiedemies. Tule.
Nimeni on Rory Aronson. Olen tekoälyinsinööri.
Näytän, kuinka huolehdin puutarhasta robotin avulla.
Tämä robottipuutarhuri kasvattaa siemeniä,
kastelee, ottaa kuvia ja poistaa rikkaruohoja.
Se huolehtii puutarhasta, jolloin takapihalla voi kasvattaa vihanneksia.
Yksi roboteistamme on NASA:lla.
He tutkivat, voiko ruokaa kasvattaa avaruudessa.
He haluavat lähettää astronautteja Marsiin -
ja kasvattaa heille ravinnoksi ruokaa. Robotti säästää astronauttien aikaa.
Tässä on puutarhurirobotin aivot.
Tietokone kertoo lihaksille, eli moottoreille, kuinka liikutaan.
Se menee suoraan oikeaan paikkaan puutarhassa.
Puhelimella robotille voi antaa ohjeita.
Sille voi asettaa aikataulun. Kun tomaatit ovat kypsiä,
robotti lähettää siitä sanoman. "Aika tehdä salaattia."
Hauska tietää!
Siemenet alkavat kasvaa vasta tietyssä lämpötilassa.
Pinaatin siemenet kasvavat vasta,
kun maaperä on 15 - 20 astetta.
Eikö ollutkin siistiä? Tiede on parasta!
Tekstitys: Merja Pohjola