‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫״איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫איך, מה, איפה, למה?‬
‫מה, איפה, למה?‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא תגלה מה התשובה‬
‫פה למטה, וגם שם‬
‫המדע נמצא בכל מקום‬
‫עם שייקה גל, אדריכל‬
‫והדס המהנדסת‬
‫יש המון מה לעשות ואתם יכולים לעזור!‬
‫תעלומה, חידה, או קושייה‬
‫יש פלאים לגלות והשערות לבחון‬
‫מדע זה מדהים!‬
‫עדה גרניט, מדענית‬
‫היא חייבת לגלות מה התשובה‬
‫היא מעלה השערה מדעית בכל מקום אפשרי‬
‫היא מחברת נקודות‬ ‫כי היא המדענית עדה גרניט!״‬
‫ערב מול המסך.‬
‫רך, נוח, במיקום מושלם מול הטלוויזיה.‬
‫מיץ בהישג יד.‬
‫ופופקורן שהתפצפץ באופן מושלם!‬ ‫-שייקה והדס פה.‬
‫היי, עדה!‬ ‫-היי!‬
‫אני ממש שמחה שבאתם לערב הסרט הראשון שלי.‬
‫התכוננתי במשך כל היום.‬
‫אפילו המצאתי מיני־משגר פופקורן!‬
‫זה מדהים!‬
‫איך הוא עובד?‬ ‫-אני אראה לכם.‬
‫תפתח פה גדול!‬
‫היי!‬ ‫-אופס!‬
‫די! אני חושב שיש בעיה במכונה שלך.‬
‫אופס. סליחה.‬
‫לכן תמיד צריך לבדוק המצאה חדשה שוב ושוב.‬
‫תשאלו את תומס אדיסון.‬
‫האיש שהמציא את נורת החשמל?‬ ‫-כן!‬
‫הוא בדק 10,000 דרכים שונות‬ ‫ליצור נורה לפני שהצליח.‬
‫תודה לפיות שהוא לא עצר ב־9,999!‬ ‫אחרת לא היה לנו אור.‬
‫כן.‬ ‫-מגניב!‬
‫סליחה, זה בית הקולנוע של עדה גרניט?‬
‫היי, אבא. היי, אימא.‬ ‫התשובה היא כן. תודה שבאתם.‬
‫מכאן, בבקשה. המושבים שלכם נמצאים פה.‬
‫במה צופים?‬
‫רציתי שהערב יהיה מושלם,‬
‫אז בחרתי סרט בעזרת חישובים מדויקים מאוד.‬
‫יש בו 44% הרפתקאות…‬
‫יש!‬ ‫-נחמד!‬
‫32% אקשן…‬
‫ואו!‬ ‫-יש!‬
‫ו־24% רומנטיקה.‬
‫נחמד.‬ ‫-איכס.‬
‫אימא ואבא, אנא השקיטו טלפונים.‬
‫ועכשיו, הגיע הזמן להצגת הסרט,‬
‫״לוחמי הכרבול 3״!‬
‫מה? לא!‬
‫אוף! לא הערב!‬
‫טוב, אני פשוט אחקור.‬
‫אני מבינה מה הבעיה. אין חשמל בכל הרחוב.‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, לא! אין חשמל בכל הרחוב?‬
‫ערב הסרט נהרס.‬
‫מתוקה, אל תדאגי. הפסקת חשמל זה לא נורא.‬
‫כן, יכול להיות כיף בלי חשמל.‬ ‫כמו לחזור אחורה בזמן.‬
‫אני רוצה לחזור בזמן לבוקר‬ ‫כדי לאכול שוב את הפנקייקים של אבא שלי!‬
‫אבל מה נעשה לגבי ערב הסרט?‬
‫אי אפשר לצפות בסרט שלנו בלי חשמל.‬
‫לפעמים הדברים האלה לוקחים זמן.‬ ‫צריך סבלנות.‬
‫ננסה למצוא את גנרטור הגיבוי שלנו.‬
‫למחסן!‬
‫לא ככה רציתי שערב הסרט הראשון שלי ילך.‬
‫אני יודעת מה יעודד אותך.‬
‫כלל מספר 32 של הדס: תמיד תביאי בלונים.‬
‫פיל מזל לעדה. חבר כלבלב למושו חתולסקי.‬
‫וכתר מגניב לשייקה.‬
‫השיער שלי!‬
‫אתה נראה כמו מדען מטורף!‬
‫אני עומד להשתלט על העולם!‬
‫סליחה, שייקה.‬ ‫שכחתי שבלונים מייצרים חשמל סטטי.‬
‫זה נתן לי רעיון מחשמל!‬
‫מה?‬ ‫-יצרנו חשמל סטטי בעזרתם, נכון?‬
‫כן, התחושה היא די סטטית. וחשמלית!‬
‫במקום לחכות שהחשמל יחזור,‬
‫אולי ננסה ליצור חשמל משלנו?‬
‫אהבתי את גישת ״הכול אפשרי״!‬ ‫אבל האם זה אפשרי?‬
‫בטח. חשמל הוא פשוט סוג של אנרגיה.‬
‫תומס אדיסון מצא דרך ליצור אותו.‬ ‫למה שאנחנו לא נוכל?‬
‫מושו, לא!‬ ‫-אני לא יכול להסתכל.‬
‫מושו! היינו צריכים אותם.‬
‫כלל חדש של הדס, מספר 2,301.‬
‫תמיד תביאי יותר בלונים ממה שנראה לך שצריך.‬
‫נצטרך לחשוב על דרך אחרת ליצור חשמל,‬
‫כלומר, צריך…‬
‫סיעור מוחות!‬ ‫-סיעור מוחות!‬
‫״סיעור מוחות‬
‫שתפו בכל מחשבה, אין אף רעיון גרוע‬
‫סיעור מוחות‬
‫כנסו את החברים ונסו לגלות איך, מה ולמה‬
‫סיעור מוחות!‬
‫ניתן לדמיון שלנו‬ ‫להפוך ליצירות חדשות ונפלאות‬
‫כשאנחנו עושים סיעור מוחות‬
‫היי!״‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אולי נשתמש בצלופחים חשמליים?‬
‫נתכנן אקווריום צלופחים‬ ‫שיפעיל את הטלוויזיה!‬
‫רעיון מעולה!‬
‫אבל אולי יהיה קשה למצוא צלופחים חשמליים‬ ‫כל כך מאוחר.‬
‫אולי נשלח שדר לחלל ונבקש עזרה מהחייזרים?‬
‫הם בטח יכולים ליצור חשמל בכוח המחשבה!‬
‫זוהי קריאה לכל החייזרים!‬
‫אולי הם עסוקים בערב סרט משלהם?‬
‫לא כדאי שנפריע.‬ ‫-סליחה!‬
‫בואו נחשוב.‬
‫איך חשמל נוצר?‬
‫כן! מכונות יוצרות חשמל‬ ‫ממקורות אנרגיה טבעיים.‬
‫כמו רוח.‬
‫או השמש.‬ ‫-או נהרות.‬
‫בדיוק!‬
‫אפשר לבנות מכונה שתהפוך אנרגיה כזו לחשמל.‬
‫טוב, לא נושבת רוח הערב.‬ ‫-וגם אין שמש.‬
‫ואני לא רואה נהרות.‬ ‫-נכון.‬
‫מושו!‬
‫רגע. מה עם מושו?‬
‫נוכל לבנות מכונה‬ ‫שתהפוך את האנרגיה של מושו לחשמל!‬
‫נקרא לה המושינייטור!‬
‫רעיון מעולה!‬ ‫וכך הערב יוכל שוב להיות מושלם.‬
‫בואו נאסוף חומרים.‬
‫אני חושבת שהצלחנו.‬
‫מגניב.‬ ‫-מעולה!‬
‫נמרוד, תהיה מוכן להניח את מושו בתוך הגלגל?‬
‫טוב, מושו, הגיע הזמן לרוץ.‬
‫מושו, כדי שהמכונה תעבוד,‬ ‫את צריכה לסובב את הגלגל עם האנרגיה שלך.‬
‫זה אומר שאת צריכה לרוץ. ככה!‬
‫יש לי תאוריה. אם רוצים לדבר עם חתולה,‬ ‫צריך לדבר כמו חתולה.‬
‫מיאו!‬
‫מיאו?‬
‫טוב. לא נראה לי שהיא רוצה לרוץ.‬
‫אם לא נוכל להשתמש במושינייטור‬ ‫כדי ליצור חשמל,‬
‫איך נצפה ב״לוחמי הכרבול 3״?‬
‫בבקשה, תגידו לי שמצאתם את גנרטור הגיבוי.‬ ‫-לא. סליחה, מותק.‬
‫ערב הסרט הזה הוא ההפך ממושלם.‬
‫אוי, תתעודדי.‬
‫לא מצאנו את הגנרטור,‬ ‫אבל מצאתי משהו טוב יותר.‬
‫הגיטרה הישנה שלי!‬
‫היא לא תעזור לנו להחזיר את החשמל.‬ ‫-לא.‬
‫אבל היא תעזור לנו ליהנות בלי חשמל.‬
‫בואו נרקוד!‬
‫כן, זה הזמן לבוגי!‬
‫נו, מתוקה. אנחנו תמיד אוהבים לרקוד ביחד.‬
‫אני לא רוצה לרקוד.‬ ‫אני רוצה לצפות בסרט שלנו.‬
‫טוב, אני ארקוד.‬
‫רק לשנייה.‬
‫היי, תראו את ריקוד הטניס החדש שלי!‬
‫כן!‬ ‫-מי רוצה לנסות את הרקיעות של ביגפוט?‬
‫רקעו לשמאל! עכשיו רקעו לימין! כן!‬
‫זה דומה לריקוד ה״לילה טוב״ שלי.‬
‫כשאני אצל אימא שלי,‬ ‫אנחנו רוקדים לפני השינה.‬
‫זה עוזר לי לפרוק את כל האנרגיה.‬
‫אנרגיה. כמובן! צריך אנרגיה כדי לרקוד.‬
‫אולי אפשר להשתמש באנרגיה הזו‬ ‫כדי להפעיל את הטלוויזיה.‬
‫עליי להגיע למעבדה.‬
‫ריקוד ה״לילה טוב״ באמת פורק אנרגיות.‬
‫נכון.‬ ‫-הותשתי.‬
‫כן. לאימא שלי יש רעיונות טובים.‬ ‫מה הריקוד שלך, עדה?‬
‫רגע. איפה עדה?‬
‫המעבדה נטענת.‬
‫אולי אבנה רחבת ריקודים מיוחדת‬
‫שתהפוך את אנרגיית הרקדנים לחשמל.‬
‫מצאנו אותה!‬ ‫-הינה את!‬
‫דברו בשקט, בבקשה. יש פה מדענית בפעולה.‬
‫אה. מצאנו אותה!‬
‫הינה את.‬
‫מותק, למה את לבד בחדר?‬ ‫-לא נהנית לרקוד, מתוקה?‬
‫כן, אבל עליי למצוא דרך ליצור חשמל‬ ‫כדי שערב הסרט יהיה מושלם.‬
‫אני חושבת שמאוחר מדי להתחיל את הסרט.‬ ‫לא נספיק לסיים אותו לפני השינה.‬
‫ערב הסרט הראשון שלי הוא כישלון ענקי.‬
‫כישלון? אין מצב! היה ממש כיף הערב.‬
‫כן! זה היה ערב הסרט‬ ‫הכי מושלמדהים שהייתי בו!‬
‫באמת?‬
‫בטח!‬ ‫-כן, ברור!‬
‫הערב אולי לא הלך בהתאם לתוכנית,‬ ‫אבל זה לא אומר שנכשלת.‬
‫גילינו שלל דרכים לא ליצור חשמל.‬
‫כן, כמו תומס אדיסון, זוכרת?‬
‫לפני שהוא הצליח,‬ ‫הוא מצא 9,999 דרכים לא ליצור נורת חשמל.‬
‫נכון, אתה צודק!‬
‫אז נראה שהערב היה הצלחה מדעית.‬
‫כנראה שכן. תודה לכולם!‬
‫רק חבל שכל כך התרכזתי בהחזרת החשמל.‬
‫יכולתי ליהנות יותר מהכיף.‬
‫טוב, עוד לא הגיע הזמן לישון.‬
‫כלומר, יש זמן לעוד ריקודים!‬
‫תעשו כמוני, כולם.‬
‫רקדו את ריקוד המדענית!‬
‫עטו כפפות ומחאו כפיים שלוש פעמים‬ ‫שקשקו את הכוס הכימית והחליקו הצידה!‬
‫כולם ביחד!‬
‫יש!‬ ‫-כן!‬
‫עכשיו אתם רוקדים.‬ ‫-כן.‬
‫החשמל חזר!‬
‫אבל לא צריך אותו.‬
‫טוב! קדימה, חבר׳ה.‬
‫יש לי רעיון!‬
‫בואו נפגוש עוד מדענית. קדימה!‬
‫שלום, אני שרה קורץ.‬ ‫אני חוקרת אנרגיה סולרית.‬
‫אני נהנית מהשמש היום,‬
‫אבל כל חיי חקרתי‬ ‫את השימוש באנרגיית השמש‬
‫לייצור חשמל בעזרת לוחות סולריים.‬
‫קדימה!‬
‫כל דבר צריך אנרגיה כדי לתפקד.‬
‫המחשב שלכם צריך חשמל,‬
‫שהוא סוג של אנרגיה, כדי לפעול.‬
‫במקרה של אור השמש,‬ ‫אור השמש הוא סוג של אנרגיה.‬
‫אז קרני השמש זורחות‬ ‫ופוגעות בחזית הלוח הסולרי‬
‫והתאים הסולריים השחורים‬ ‫סופגים את קרינת השמש‬
‫והופכים אותה לחשמל.‬
‫החשמל עובר דרך הכבל,‬
‫והכבל יוצא מצידו האחורי של הלוח הסולרי‬
‫ואפשר לראות שהכבל הזה נכנס לתוך הבניין.‬
‫ואז הכבלים מגיעים למערכת המדידה שלנו פה.‬
‫אם הם היו בבית שלכם,‬ ‫הכבלים היו נכנסים לתוך קופסה מיוחדת‬
‫שמתחברת למערכת החשמל בבית שלכם‬
‫כדי שתוכלו להשתמש בחשמל‬ ‫להפעלת הטלוויזיה שלכם,‬
‫או כל דבר שבו אתם משתמשים.‬
‫ואו!‬
‫בכל מקום סביבכם משתמשים באנרגיה.‬
‫היא נותנת לנו את הכוח‬ ‫לעשות מה שאנחנו רוצים.‬
‫מגניב!‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫ניתן למצוא כיום לוחות סולריים‬ ‫כמעט בכל מקום.‬
‫אפשר לקנות אותם על גבי תיק,‬ ‫על כובע, אפילו על רכב.‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫הבעיה עם קליפת הבננה.‬
‫מתחילים בנחיתה, עבור.‬
‫קיבלתי, עבור.‬
‫מכשול. לצלול!‬
‫אוי, לא!‬
‫שייקה, אתה בסדר?‬
‫זה בסדר. כולם נופלים לפעמים.‬ ‫-היי!‬
‫מאיפה כל הבננות האלה מגיעות?‬
‫נראה שהן מגיעות מהמטבח.‬
‫אולי גדל שם עץ בננה ענק.‬
‫או שיש בחוץ מלחמת השלכת בננות,‬ ‫והן נכנסו פנימה.‬
‫אימא?‬
‫אוי, אימא, האגודלים שלך!‬ ‫-אני בסדר, מתוקה.‬
‫הם רק נכוו טיפ־טיפה כשחיממתי את התנור.‬ ‫לא קרה כלום.‬
‫חיממת את התנור?‬
‫רגע אחד!‬
‫קמח? סוכר? בננות!‬
‫את אופה לחם בננה! דודה רוז בטח מגיעה!‬
‫מתחילים בנחיתה מוצלחת!‬
‫דודה רוז! אין מצב!‬
‫נפלה עליי ברגע האחרון טיסה הערב.‬ ‫מזל שדודה רוז אוהבת לשמור על הדס.‬
‫בתמורה היא מבקשת רק את לחם הבננה שלי.‬
‫תמסור תודה לאבא שלך, שייקה.‬ ‫-טוב.‬
‫איזה כיף שאת אופה עם בננות מהעץ שלו.‬
‫הינה דודה רוז עם האווירונים שבנתה.‬ ‫ככה קראו למטוסים פעם.‬
‫הינה פייפר. והמלכה אווה. אה, וסאם הזקנה.‬
‫היא גם בנתה כישלונות מדהימים.‬ ‫כמו פלורה המהממת.‬
‫זה כמו מוזאון למטוסים.‬
‫עיצובי המטוסים הישנים האלה‬ ‫הם שופרא דשופרא.‬
‫ככה אמרו פעם, נכון?‬ ‫-אמת ויציב, שייקה!‬
‫טוב, דודה רוז תגיע בקרוב‬ ‫וצריך לקלף את הבננות האלה.‬
‫אבל זה בסדר. רק צריך לעבוד על הבעיה.‬
‫לנסות דרכים שונות עד שאחת תצליח.‬
‫לעבוד על הבעיה. אהבתי.‬
‫דודה רוז תמיד אומרת את זה.‬
‫הבננות המעצבנות האלה!‬
‫אני יודעת שתכננו לשחק,‬ ‫אבל אני רוצה לעזור לאימא שלי.‬
‫אני אעזור!‬ ‫-גם אני!‬
‫תודה! אימא, אנחנו יכולים לעזור.‬
‫יפה מצידכם, חומד.‬
‫אבל אני מסתדרת.‬
‫תחזרי לפה!‬
‫אנחנו נקלף.‬
‫אבל אני לא יכולה להשאיר אתכם לבד!‬
‫לכי להתארגן.‬
‫אני באמת מאחרת. תודה, טייסת משנה קטנה שלי.‬
‫או שמא טייסי משנה?‬
‫טוב, איפה מתחילים?‬
‫בקילוף?‬
‫אולי נמצא דרך לעזור לאימא שלי לקלף בננות‬ ‫לא רק היום, אלא בכל יום?‬
‫את ואימא שלך בטח אוכלות המון בננות.‬ ‫-נכון.‬
‫לחם בננה, פודינג בננה, בננות אפויות בדבש…‬
‫אלה המון בננות. זה מטורף!‬
‫אנחנו ממש צריכים לקלף.‬ ‫בואו נעשה סיעור מוחות!‬
‫יש לי. לוחמי נינג׳ה!‬ ‫הם בטח יחתכו ויקצצו בננות במקצועיות.‬
‫אבל אולי הם יעדיפו להילחם ולא לקלף.‬
‫אה, כן. אולי.‬
‫אני יודע!‬ ‫אולי נוכל לבנות מפעל לקילוף בננות!‬
‫אני מעריכה שזה ייקח בערך…‬
‫לזכור את האחת, ועוד שתיים…‬ ‫מאתיים שישים ושניים ימים.‬
‫פחות או יותר.‬ ‫-זה הרבה יותר מדי.‬
‫אבל אולי ניקח את הרעיון של הדס,‬ ‫לוחמי הנינג׳ה שמקלפים בננות,‬
‫ואת רעיון המפעל של שייקה,‬
‫נחבר ביניהם וניצור מכונה לקילוף בננות?‬
‫בלי לוחמי נינג׳ה, והרבה יותר קטנה.‬
‫כן!‬ ‫-אהבתי!‬
‫אני אתכנן אותה.‬ ‫-ואני אבנה, כמובן.‬
‫וסיימתי! מה דעתכן?‬
‫מושלם!‬ ‫-מדהים. עכשיו אני יכולה לבנות דברים?‬
‫כן! המעבדה נטענת.‬
‫מברג.‬
‫מפתח ברגים.‬
‫ברווז גומי.‬ ‫-מה?‬
‫תסמכו עליי. הוא יוסיף ריפוד.‬
‫והוא גם חמוד.‬
‫וזהו זה!‬
‫איך מתקדם קילוף הבננות, צוות?‬
‫אנחנו מציגים בפנייך‬ ‫את העתיד של קילוף הבננות.‬
‫בננה־ראמה 1,0!‬ ‫-ואו!‬
‫חשבתי שאתם מקלפים פה בננות ידנית.‬
‫הייתי צריכה לדעת שאתם בונים‬ ‫מכונת קילוף ללא זיוף!‬
‫הרשי לנו להדגים.‬
‫קולף בננות, ניסיון ראשון. קדימה!‬
‫הינה הן באות!‬
‫והן פה!‬
‫הן מחוררות.‬
‫אוי, לא!‬
‫אוף.‬
‫זה בסדר. תמיד אפשר פשוט לקלף ידנית.‬
‫לא, אנחנו מטפלים בזה. לכי לסיים להתארגן.‬
‫קיבלתי, קפטן בננות, נשיקות וקצפת.‬
‫אולי המכונה פשוט צריכה טפיחה אוהבת קטנה.‬
‫אימא שלי טופחת ככה על המכונית כל הזמן.‬
‫בננות!‬
‫אוי!‬ ‫-אויש!‬
‫אני אלחץ על הכפתור!‬
‫זהירות!‬ ‫-קדימה, עדה!‬
‫זה היה מטורף.‬
‫בקטע מגניב.‬
‫מזל שאפשר להשתמש שוב בכל הבננות!‬ ‫-הכול בסדר שם?‬
‫הכול סבבה, אימא.‬
‫אין שום בעיה. אין פה בננות.‬
‫רק מדענים שעובדים.‬
‫טוב…‬
‫נראה לי שהבנתי מה הבעיה: מזלגות.‬
‫יש חותכן פיצה במגירה.‬
‫תוכלי להביא?‬ ‫-בטח.‬
‫יופי.‬
‫טוב, זה אמור לעבוד.‬
‫בואו ננסה שוב ונכניס את הבננות למכונה.‬
‫למה הן לא יוצאות?‬ ‫-מוזר.‬
‫אני אסתכל רגע.‬
‫אוף. אני מכוסה בבננות.‬
‫טוב. אפשר לתקן את זה. רק צריך עוד קצת זמן.‬
‫דודה רוז שלחה הודעה. היא בדרך.‬
‫לא! אסור שתגיע עדיין! לא קילפנו את הבננות.‬
‫היי, אני בטוחה שרוז תבין‬ ‫אם לא יהיה לחם בננה הפעם.‬
‫תתעודדי. אני אלך לסיים להתארגן.‬
‫טוב, זה היה פשוט כישלון כושל!‬
‫אולי פשוט נוותר.‬
‫״אני מוותרת!‬
‫אני לא יכולה, אני פורשת‬
‫לא מצליחה, המבוי סתום‬ ‫זה בלתי אפשרי‬
‫כשאני רואה רק מכשולים‬ ‫מפחדת להיכשל אז אני פורשת‬
‫אין טעם לנסות‬
‫אין דרך לנצח‬
‫אל תוותרי‬
‫אל תיכנעי‬
‫חייבים לקום ולנסות שוב‬
‫טעויות יכולות להיות פריצות דרך‬
‫תאונה משמחת בדרך‬
‫אל תוותרי‬
‫אל תיכנעי‬
‫אולי תהפכי את הכישלון לחבר הכי טוב שלך‬
‫ותנסי‬
‫חייבים לקום ולנסות שוב״‬
‫אתם צודקים. אני צריכה לנסות שוב.‬
‫נעבוד על הבעיה, כמו שדודתך רוז תמיד אומרת.‬
‫בואו נביט בבננות האלה.‬
‫הדס! אני חושבת שחיברתי את הנקודות!‬
‫שמת לב למשהו מוזר בבננות?‬
‫שאחת בצבע של קנרית וזו נראית כמו דבורה.‬
‫תסתכלו מקרוב.‬
‫הראשים.‬
‫כולם שלמים לחלוטין.‬
‫כן, כי החלק הכי קשה הוא להתחיל לקלף בננה!‬
‫זה מה שחסר למכונה.‬
‫מזניק קילוף בננות!‬
‫נוכל לתקן את זה!‬
‫וזה אמור לעבוד. אימא!‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן. אנחנו מציגים בפנייך את הבננה־ראמה 3,0!‬
‫בננות על המסוע, בבקשה.‬
‫הצלחתם! יצרתם מכונת קילוף ללא זיוף.‬
‫כל הכבוד, צוות.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫תראו את כל הבננות האלה! יהיה לי הרבה דשן.‬
‫בננות. סוכר.‬
‫נשיקות.‬
‫הן מוסיפות מתיקות.‬
‫לחם הבננה מוכן!‬
‫היא כאן!‬
‫דודה רוז, מתייצבת למשימת השמרטפות על הדס.‬
‫עדה! שייקה! בואו לפה.‬
‫היי, דודה רוז!‬ ‫-היי, גברת… דודה רוז של הדס.‬
‫לחם בננה!‬
‫כן. ובנינו מכונה לקילוף בננות!‬
‫אנחנו קוראים לה הבננה־ראמה 3,0.‬
‫ואו!‬
‫התרשמתי מאוד!‬
‫תודה. עבדנו על הבעיה ולא ויתרנו.‬
‫כמו שלימדתי אותך.‬ ‫-טוב, אני הולכת לעבודה.‬
‫רגע. שכחת משהו.‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫תודה לטייסת המשנה הקטנה שלי‬ ‫ולצוות האוויר המדהים שלה.‬
‫כלומר, החברים.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫-רק עשינו מה שמדענים עושים.‬
‫תיהנו, צוות!‬
‫תודה. ביי.‬ ‫-ביי!‬
‫יודעים מה עוד הם עושים?‬ ‫בודקים את המוצר שלהם.‬
‫בואו נבדוק את הלחם הזה.‬
‫לא צריך לבקש ממני פעמיים.‬
‫עכשיו כשיש לנו דלק בננות בבטן,‬ ‫בואו נטוס, צוות!‬
‫עומדים לנחות, עבור.‬
‫קיבלתי. עבור.‬
‫יש!‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בואו נפגוש עוד מדען. קדימה!‬
‫היי, אני ג׳יימס פינלי‬ ‫ואני מהנדס ביו־רפואי.‬
‫אני משתמש בהנדסה‬ ‫כדי להבין איך בני אדם זזים‬
‫ולעזור להם להחלים מפציעות.‬
‫קדימה!‬
‫היום נדבר על פיתוח משחקי מציאות מדומה‬
‫שמסייעים לשיקום.‬
‫לפעמים יש פציעה‬ ‫שפוגעת בשריר מסוים או מכאיבה לו,‬
‫ועם הזמן, הגוף צריך לתקן את השריר הזה.‬
‫מטרת השיקום היא‬ ‫לחזור לעשות את מה שאתה אוהב.‬
‫את צג הראש הזה מרכיבים על העיניים‬
‫ואפשר לשלוט בו כך שתראו סביבה מדומה.‬
‫מתחילים.‬
‫- כיול -‬
‫תכננו את המשחק הזה‬ ‫כך שיעזור לאנשים לנוע במרחב,‬
‫והם צריכים להצליח לתפוס את האותיות.‬
‫- ספורט עשר -‬
‫אנחנו יכולים להוסיף הרבה כיף לשיקום‬ ‫ולגרום להם לנוע באופן פעיל מאוד,‬
‫מה שיעזור להם לשפר את יכולתם לנוע בעולם.‬
‫עברתי את שלב שתיים.‬
‫- כל הכבוד! -‬
‫עובדה מעניינת!‬
‫אחד מהשימושים הראשונים‬ ‫במציאות מדומה עבור אימונים‬
‫היה סיוע לטייסים ללמוד לתפעל מטוסים‬ ‫בעזרת סימולטור טיסה.‬
‫נכון שזה היה מגניב? מדע זה מדהים!‬
‫תרגום כתוביות: אדוה לנציאנו‬