СЕРІАЛ NETFLIX
Як, що, де й чому?
Що, де, чому?
Як, що, де й чому?
Що, де, чому?
Дослідниця Ада Твіст
Знайде відповідь
Знизу і згори
Наука всюди, лиш оком глянь
З архітектором Іґґі Пеком
Та інженером Роузі Ревір
Справ так багато, бігом допоможи!
Це питання, таємниця чи загадка якась
Час дива вивчати І гіпотези перевіряти
Наука найкраща!
Дослідниця Ада Твіст
Відповідь знайде за мить
Наука довкола бринить
Вона формує гіпотезу
І з'єднує всі крапки Бо це дослідниця Ада Твіст!
Персональний форт.
Добрий ранок! Піднімайся.
Що б я робила без будильничка?
-Спізнювалася б. -Адо, твоя правда.
Спізнилася б. Як тобі це вдається?
Гарне питання.
Чому я щодня встаю в один і той самий час?
Який експеримент допоможе оцінити мій внутрішній годинник?
Можна я відповім на всі питання після кави?
Еге.
-Що на сніданок? -Мама робить оладки.
З допомогою.
Потягни за мотузку, щоб ланцюгова реакція приготувала смакоту!
Артуре! Сніданок!
-Привіт, юначе. -Важкий ранок?
Хтось устав не з тієї ноги.
Якщо ноги дві, хіба шанс встати не з тієї ноги не дорівнює 50%?
То як тобі вдається постійно вставати не з тієї ноги?
Дякую, тату.
Ще занадто рано для питань!
Мамо, я буду практикувати магічні трюки у форті.
Це гра для одного.
А ми з Іґґі та Роузі
спробуємо зробити слиз ще слизькішим.
-Чудово! Розкажете, що вийшло. -Нудота!
Я — дослідниця. Дослідники не нудьгують!
Завантажую лабораторію.
-Привіт. -Привітулі.
Привіт Іґґі та Роузі.
Що зі слизом?
Усе добре. Я експериментую.
Крихта соди робить його менш липким.
Бачив твого брата. Крутий форт.
Дай вгадаю! Архітектор Іґґі Пек хоче на нього подивитися?
Ще й як! Будь ласочка!
Тобто я просто хочу побачити, як усе збудоване.
Ходімо, зацінимо.
-Як круто! -Неймовірно!
Он підтримка мітлою! А фундамент із подушок!
А деталі, як-он вежі з відер!
Очманіти, який форт.
-Знаю. -Привіт, Артуре. Можна я…
Ні. Це соло-форт. Тобто це форт для одного.
Не знаю. Як на мене, то він вмістить
двох дорослих і чотирьох дітей.
Або шість дітей і одного дорослого.
Або шість дітей і двох дорослих, якщо всі стануть близенько.
Гадаю, він вмістить десь 3000 золотих рибок.
З водою чи без?
Без.
Вода витече.
Ти маєш знати, скільки прибульців вмістить твій форт.
Залежить від їхнього розміру та здатності літати.
Це соло-форт, бо він для мене!
Ніяких рибок. Ніяких прибульців. Ніхто нічого не питає. Лише я!
Замок із виделки? Круто.
Ви лише діти, та повірте,
коли подорослішаєте, інколи хотітимете побути наодинці.
Круто. Просто… Я хотів би глянути на твій проєкт.
-Може, домовимося? -Я слухаю.
Гаразд… Якщо ми будемо за тією лінією і відкриємо замок, не торкаючись його,
ти нас впустиш.
Не торкаючись? Звідси?
Домовилися. Бо це неможливо.
Його правда. Це неможливо.
Ада не запропонувала б щось неможливе.
Ну ж бо, Адо. Скажи Іґґі, як ми відкриємо замок з-за тієї лінії.
-Поняття не маю. -Що?
Я не маю поняття зараз.
Дослідники завжди розмірковують над неможливим і незбагненним.
Якщо це неможливо й незбагненно, навіщо пробувати?
Бо так лише здається. Треба просто розібратися.
Маленькі питання допоможуть знайти відповідь на велике.
Розберемося та попитаємо!
Так. Як-от, як туди потрапити? Знаєте, що нам треба?
-Почати сьогодні ще раз? -Єдиноріг?
Брейншторм.
Обожнюю брейншторм.
Брейншторм
Кажи, що на думку спадає Поганих ідей не буває
Брейншторм
Друзів візьми І спробуй знайти: як, що й чому
Брейншторм!
Хай наша уява Нові творіння плекає
Коли в нас брейншторм
Овва!
-Починай. -А якщо ми розплавимо замок?
Але ми можемо розплавити весь форт.
І мого брата.
Або приробимо до форту коліщатка,
прив'яжемо його до зграї чайок, які підкочуть його до нас.
Та форт може виявитися занадто важким для чайок, навіть із колесами.
Чи я збудую робота, що відкриє замок. Та на це треба тиждень чи два.
-Я не сидітиму тут тиждень чи два! -Якби ж то я могла збити той замок!
Ти зсунула землю, не торкаючись її.
Це воно! Нам потрібна ланцюгова реакція.
Точно! Торкаєшся першого доміно, а падають усі.
Еге. Його енергія переходить до другої кістки,
а тоді до третьої й четвертої.
Я спроєктую щось, що використає початкову енергію
й перемістить її до замку.
-Круто! -Супер!
Ось, готово.
-Виглядає чудово. -Гарно!
На папері — так. Якби ж то я був кращим будівельником.
Для цього в тебе є я.
Ти спроєктуй, а я побудую. Я збудую будь-що.
Спершу потрібні припаси.
Можна я позичу…
-Звісно, люба… -Дякую!
Дякую, Мушу!
-Як ваші справи? -Добре. Так, дуже добре.
А я піду полежу у своєму соло-форті!
Викрутка.
Молоток.
Гайковий ключ.
І… Ми закінчили!
-Овва! -Очманіти!
Енергія, яку ми застосуємо тут, закінчиться там!
Саме так. Це фізика.
Гаразд, зробімо це!
Три, два, один!
Запуск енергії!
Що сталося?
Енергія скінчилася!
-Але чому? -Я не знаю.
Ось і все. Це кінець.
Що? Ні! Треба спробувати щось нове.
Наприклад?
Може, мишка має бути більш слизькою.
Спробуємо ще раз.
Ура!
-Що? -Це ми не врахували.
Ні! Мушу! Повернися!
Ось і все. Ми програли.
Тітка Роуз каже: «Програють лише ті, хто здаються».
Ми не такі, ми стійкі!
Твоя правда. Ми не здаємося.
Спробуємо щось ще.
Щось без мишок.
Мишки нема, тож нам не треба мишоловка.
Так, я все зрозуміла.
Я замінила секцію!
Тобі вдалося!
У нього вийде!
-Так! -Ура!
-Спрацювало! -Так, я знав, що вийде.
Очманіти просто! Наче магія.
Чи наука.
Може, ми створимо ланцюгову реакцію,
щоб відкривати двері згори.
Так. Це ми можемо.
Круто. Тоді я запускатиму вас, коли ви приходитиме.
-Дивовижа! -Круто!
Артуре, цей клейкий слиз — подарунок на фортосілля.
-Як мило! Будьте як удома. -Дякую.
-Є питання? -Так.
Якби тут були сови, які одночасно полетіли б,
форт полетів би?
Я не знаю.
Скільки б він важив у космосі?
-У космосі? -Діти, час обідати.
Іду!
А в тебе є хлів з єдинорогами?
У мене ідея. Познайомимося зі ще однією дослідницею. Ходімо!
Привіт. Я Кейджі Соджобі, я аерокосмічна інженерка,
тож проєктую космічні кораблі.
Я розкажу про ланцюгові реакції
на космічному телескопі ім. Джеймса Вебба.
Круто!
Коли він досягає своєї орбіти в космосі,
то фотографує планети, зірки, галактики.
Фотографії допомагають краще вивчити наш всесвіт.
Потрібні сотні ланцюгових реакцій,
щоб усе працювало.
Ланцюгова реакція — це низка подій,
що сталися через те, що щось сталося до них.
Я зробила ці моделі, щоб показати вам.
Коли космічний телескоп на Землі, він складається.
Виглядає десь так.
Треба було спроєктувати так, щоб із закритої позиції
він повністю відкривався в космосі.
Тож після запуску ракети телескоп від'єднається
і полетить до свого місця призначення.
Розпочнеться ланцюгова реакція, що відкриє цей сонцезахисний екран.
І зрештою маленькі спускові механізми повністю його відкриють.
Тоді телескоп повністю відкриється.
Ланцюгова реакція скінчиться, і телескоп зможе працювати.
Так!
Ланцюгові реакції бувають швидкими й довготривалими.
Ланцюгова реакція для відкриття цього телескопа триватиме десь 30 днів.
А ви знали?
Можна побачити багато космічних апаратів у нічному небі.
Якщо щось схоже на зірку, але рухається доволі швидко,
імовірно, це супутник.
Правда, було круто? Наука найкраща!
Дюжина лютих пташок.
Мені здається, чи в спеку басейн наповнюється повільніше?
Гарне питання. А в прохолодний день він наповнюється швидше?
Чи в затінку? А якщо наповнити його лимонадом?
Чому ти процвірінчав?
То не я. Пташки мене трохи лякають.
Навіть якщо вони щасливі. Як оці.
Щось вони не схожі на щасливих. Скоріше навпаки.
Гарно відмітила, Роузі. Схоже, ці пташки не щасливі.
Схоже, вони… злі!
Злі пташки? Овва! Мені дах знесло.
-Вони лячніші за щасливих пташок. -Нащо пташкам злитися?
Чудове питання. І я знаю, хто відповість на нього.
Мамо!
Не треба кричати. Я тут.
Пробач. Ти знала, що в нашому дворі злі пташки?
Навряд я колись бачила стільки сварливих пташок. Тут одна, дві…
12 злих пташок!
Ми з'ясовуємо, чому вони розгнівалися.
Ось підказка. У годувальниці нема води.
Мабуть, вони зляться, бо їм нема що пити.
То вони спраглі!
Гадаю, це пояснює, чому вони злі,
але не відповідає на питання, чому в годівничці нема води!
Ти завжди наповнюєш її.
Так. Але вчора я бігла в справах, тож попросила твого бра…
Артуре!
Так, мамо? Сімдесят шість, 77, 78, 79…
-Що я зробив? -Ти дещо не зробив. Годівничка?
Ти мав наповнити її вчора.
Я наповнив! Чесно!
Кошеня Мушу! Хтось має погану звичку пити воду з пташиної годівниці.
Певно, це воно. Пробач, любий. Я не хотіла.
Мушу!
А ти! Я казала, що станеться,
якщо ти питимеш із годівнички.
-Я чекала на робочий дзвінок. -То що станеться?
О ні! Мабуть, мама віддасть Мушу.
Вона попереджала Мушу. І не любила котів, поки тато її не приніс.
Мушу!
Мамо! Мушу невинна. Має бути невинною.
Ми доведемо та очистимо її ім'я.
Що? Наче в суді?
Еге. Як у справжньому суді. Будете суддею, пані Твіст.
Зустрінемося у вітальні, тобто залі суду, за 30 хвилин.
-Гаразд. -І не роби нічого з Мушу до того!
Нічого не робити? А я збиралася?
Для цього нам потрібен науковий метод.
Науковий метод!
Ось наше спостереження
Час ставити питання й досліджувати
Сформувати гіпотезу І провести експерименти
І що ми дізналися?
Висновок чекає
Запишемо все І поширимо результати
Це все науковий метод!
Тож наше питання: «Що сталося з водою пташок?»
Єдинороги випили її!
Єдиноріг наздоганяв веселки і став спраглим, тому випив воду.
Але так я спростовую власну теорію. Вони люблять воду з бульбашками.
Гадаю, я знаю. Мурахи! Може, стоп'ятсот мурах збудували акведучок.
Так! І нагадай мені, чим акведучок відрізняється від звичайної дучки?
Акведук, не дучка. Це міст чи канал, що подає воду.
Це був єдиний у світі крихітний архітектурний подвиг!
Тож наша гіпотеза така: якщо Мушу не випила воду пташок,
її випив хтось інший.
Я наполягаю на мурахах. То що робитимемо тепер?
Перевіримо гіпотезу, розглянувши докази.
Так науковці називають факти, що підтверджують чи спростовують гіпотези.
Завантажую лабораторію!
Ось наш перший доказ. Відбиток лап з місця злочину.
Якраз розмір Мушу.
Там точно нема мурашиних відбитків?
Угу. Лише котячі.
Гаразд. Може, Мушу була там. Подивимося, що ще в нас є.
Миска з водою Мушу.
Порожня. Вона могла була спрагла.
Це означає, що вона хотіла б води.
Лишенько, усе свідчить проти Мушу.
Ще є хутро, що ми знайшли. Глянемо під мікроскопом.
Схоже, це хутро з лапи Мушу.
Стривайте-но.
Це лапа Мушу!
Друзі, схоже, усі докази вказують на одне.
Мушу змовилася з мурахами!
Ні.
Мушу випила воду пташечок.
Ходімо.
Тримайся, Мушу.
Матимеш наші листівки, хай де ти будеш.
Але ми ще не здаємося.
Вісімдесят, 81, 82. Мама готова! Вісімдесят три!
Що ж робити? Якщо не доведемо невинність Мушу, твоя мама віддасть її.
Ходи сюди, Мушу.
Хороша дівчинка!
Я знаю!
Ми не можемо довести невинність Мушу,
то хоча б доведемо, що вона буде слухатися.
-Так! -Чудовий план!
Дев'яносто вісім, 99, 100! Так!
Усім встати!
Засідає вельмишановна суддя мама.
Вельмишановна? Мама може і звикнути.
Вислухаєте докази в справі «Мушу та зникла вода з годівнички».
Ваша честь, ми викликаємо кошеня Мушу!
Ваш свідок — кішка?
Це дивина, Ад… Тобто адвокатесо.
-Це важливо. -Добре.
Артуре, тобто приставе, постав Мушу на місце свідка.
Тобто на кошаче ліжко.
Мушу, незважаючи на відсутність професійного дресування,
ти ж гарно поводишся?
Назад на місце!
Й оскільки ти таке слухняне кошеня,
ти більше не питимеш із пташиної годівнички?
Адвокатесо, контролюйте клієнта.
Я сумніваюся, що вона вміє слухатися.
Це просто жахливо!
Мушу поводиться геть неслухняно.
Ні, вона просто…
-Хоче охолодитися! -Звісно. Зараз жарко.
Так. Жарко. Дуже. І сухо!
Хай Мушу неслухняна, та, може, ми доведемо, що не вона випила воду.
Ваша честь, можна перерву?
Хочете зупинити суд, щоб погратися?
Ні. Нам потрібна перерва, щоб зібрати останній доказ.
Уперед, Адо. Тобто адвокатеса.
Одна нога там…
-Швидко, що показує термометр? -Зараз 32 градуси.
І повітря сухе.
Гадаю, ми знайшли доказ.
Ваша честь, у нас новий доказ.
Можливо, Мушу справді була на місці злочину
і справді хотіла пити,
і вона справді не дуже слухняна кішка,
та існує можливість, що Мушу не пила воду,
бо вода зникла!
Порядок! Порядок у суді. Ви можете пояснити, адвокатесо?
Гадаю, вода зникла під час наукового процесу «випаровування».
Випаровування! Нагадай, що це?
Коли вода перетворюється на газ.
Газ змішується з повітрям і здається, що вода зникає.
Процес може відбуватися швидко в жаркий, сухий день та коли води геть мало.
Викликаю нашого останнього свідка.
Артур!
Я?
Артуре, ти був учора зайнятий,
намагаючись набити м'яч 100 разів поспіль?
Ще й як.
Тож треба було наповнити годівничку якнайшвидше.
Якнайшвидше? Мабуть, але…
А найшвидше вийде,
лише якщо налити геть трохи води, що скажеш?
Так!
Я налив геть трохи води!
Це доводить нашу гіпотезу. Могло статися дещо інше.
Можливо, кошеня Мушу невинне. Я закінчила!
-Ура! -Так!
Тепер ти не віддаси Мушу.
Віддам Мушу? Що?
Ти сказала Мушу, вона знає, що буде, якщо вона питиме з годівнички.
Так. Я поставлю їй ще одну миску з водою. На вулиці!
Опаньки.
Цій воді не страшне випаровування!
Гадаю, у нас тут 12 щасливих пташок.
Й одне щасливе кошеня.
У мене ідея. Познайомимося зі ще однією дослідницею. Ходімо!
Неймовірно, яка тут спека.
Хтось знає, де вода?
Привіт. Я Наомі Фраґа, я ботанік пустелі,
і ми поговоримо про випаровування в рослин.
-Глянемо на кілька рослин. -Ходімо!
Ми в пустелі Мохаве, де повітря прогрівається до 38 градусів,
ще й особливо не дощить.
Ось дві рослини, що живуть за однакових умов,
але мають різні стратегії зберігання води.
-Овва! -Це креозотовий кущ.
Дивіться, листочки малесенькі.
Значить, на них менше пор, через які виходить вода.
На кшталт пор на шкірі, через які ми потіємо,
рослини мають пори на листочках, звідки виходить вода,
а коли вода виділяється, вона випаровується в повітря.
Ось друг куща — амброзія чагарникова.
-Агов! -Вітаю!
Ви могли подумати, що вона померла, але вона дрімає.
Ми називаємо це латентним станом. Вона скинула листя на літо.
А щойно піде дощ, з'являться нові листочки.
Тож ці рослини круто пристосувалися
до життя в сухих умовах.
-А ви знали? -А ви знали?
Ви знали, що домашні рослини в'януть,
якщо забагато води випарувалося з листочків?
Якщо рослинка зів'яла, допоможіть їй і дайте більше води.
Ура!
Правда, було круто? Наука найкраща!
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська