ELIT MAGAZIN ERŞAN KUNERİ-FILMPREMIER
A változatosság kedvéért most ide állok, jó?
Sok puszit küldök
minden Erşan Kuneri-rajongónak
és azoknak a színészeknek is,
aki újra életre keltik a filmjeimet.
Szép munka, gyerekek.
Imádom, amit csináltok. Puszi nektek.
Vállalna új filmet vagy sorozatot, ha felkérnék?
- Hát… - Nem?
- Jó lennék. - Igen?
Kitűnő lennék. A korom nem tényező.
- Nem is öreg. - Tévésorozatot nem.
- Mert? - Unalmas mindig a távolba meredni.
- És amúgy is jól állok anyagilag. - Remek.
- Unalmas. Igen. - Értem.
Figyeljetek!
Szeretnétek hallani,
mit írt egy rajongó ezen a képeslapon?
Persze.
„Erşan testvér,
az összes filmedet imádom.”
Utána azt írja, „Akkora állat vagy!” Halljátok?
Ilyenek a rajongóim. A rajongótáborom. „Akkora állat vagy!”
Aztán azt kérdezi, „Kitől loptad A film ötletét?”
Kitől loptam?
Kitől lopnék?
Csak a legjobbaktól.
Picasso azt mondta,
„Az igazi művész csak a legjobbaktól lop.”
A film című filmemmel is ez a helyzet.
A SOKOLDALÚ RENDEZŐ
Bunda ebben a melegben?
Annyit vártam rá. Nem érdekel, ha hőgutát kapok.
Ez tényleg szerelem.
Akciós volt.
Hogy haladsz?
Csodásan, Mami. Ez tényleg valami más lesz.
Azt a részt írom, ahol Muhsint szabadon bocsátják.
A színfalak mögött Ali Nazik azt mondja neki,
„Jó uram, a saját bőrömet kellett mentenem.”
Mit felel Muhsin úr?
„Na, és sikerült?”
És ekkor a nézők…
Ez valami más, Mami testvér.
Csodálatos.
Remek forgatókönyv, Erşan.
Túlszárnyalod magad.
Az évek során felhalmozódott érzésekről,
a rég elpusztult Beyoğlu negyedről,
az értékekről, amik vele együtt odavesztek…
Helló, Yavuz.
A Fahriye nővér nagyon látványos volt, Yavuz.
Csodálatos, mennyi munkát tettél bele.
- Teát? - Nem. Sietek.
Erşan, jártál a Galatasaray fürdőben múlt kedden?
Igen.
Az öltözőben felejtettem egy dossziét. A Muhsin úr forgatókönyvét.
Muhsin úr?
Micsoda balszerencse! Az volt az egyetlen példány.
Kerestem, de nem találtam. Többen látták, hogy egy dossziéval távoztál.
De Yavuz, nézd…
A dosszié, ami nálam volt…
MUHSİN ÚR ALİ NAZİK
Ali Nazik.
Megöllek. Az az én mesterművem. Add vissza!
Figyelj, Yavuz!
Elolvastam,
és beleszerettem.
Összezavart a mozi iránti szerelmem.
Ezért loptam el.
Ilyen a szerelem.
Miért élünk,
ha nem a szerelemért?
Szép szöveg.
Megbocsátok.
Felhasználom egy filmemben.
Használd csak, haver!
Cserébe lophatok pár dolgot a Tosun pasából?
Dolgozni nem, csak lopni, mi?
Igen.
Meghalnék, ha elveszett volna.
Mivel te találtad meg,
áldásom rá, lophatsz a Tosun pasából.
Köszönöm. Egyébként láttad az új srácokat?
Uğur és Necati, a komikus páros.
Uğur jó lenne Ali Nazik szerepére.
Csapj le rá!
Még nem. Majd meglátjuk.
Talán. Remélhetőleg. Meglátjuk.
A filmeseknek mindig támogatniuk kell egymást.
Tudtam, hogy valami nem stimmel.
Egész héten hazudoztál. Beyoğlu? Elveszett értékek?
- Te rohadék! - Az ég szerelmére!
Yavuz is méltósággal kezelte.
Nem Beyoğlu veszett el, hanem az emberség! Nem hallgatom a morgolódásodat!
- Szerezd meg a Tosun pasa forgatókönyvét! - Mégis hogy?
Nézd meg kazettán, és írd le! És kell egy játékos dallam.
Ilyesmi.
Megengedte, hogy lopjak a Tosun pasából.
Az ég szerelmére…
Şekerpare, Tosun pasa… Jó filmek. Legyen egyszerűen A film!
Megvárom a forgatókönyvet.
KUNERİ FILMGYÁRTÓ KFT.
Necati!
- Hol vannak a lányok? - A szalonban.
Hogy lehetünk ilyen szerencsétlenek? Pedig már majdnem megmenekültünk.
Add ide a gyémántot! Meg akarom nézni.
Te bolond!
Ha meglátom, hogy ezt a szart iszod, amíg itt vannak,
esküszöm, felkötözlek két minaret közé!
- Megértetted? - Igen.
Ígérem. Egy kortyot se.
Nartane!
Nurtane!
Yektane!
A FILM
İkrah, hé!
Töltsd be ide, jó?
Így.
Mit mondott?
Mit is?
- A neved Nezaket. - Tudom. Ne aggódj!
Figyeljetek jól, lányok!
Gyorsan kellett döntenem. Nem adhattam nemleges választ a táviratra.
- Ilyen kiejtéssel beszéljünk? - Igen, ilyennel.
Odafigyelünk a viselkedésre és a beszédre. El ne áruljuk magunkat!
Şeker pasa lesz a vendégünk a szárnysegédjével, Şuğnuval. Két fő.
Itt töltik a hétvégét.
Csak két nap.
Még nem készíttettem másolatot a gyémántról.
De az eredeti itt van nálam.
Ha meglesz a másolat,
kicseréljük az eredetivel, és elpucolunk innen.
Azt mondtad, el akarja venni az egyik lányodat. De melyikünket?
Igen. Nem említette a táviratban?
Nem.
Mit számít?
Jobb félni, mint megijedni.
Pontosan.
Lehet, hogy engem, de attól függ, tetszik-e.
Ne légy nevetséges!
Nemet mondunk az ajánlatára, és elküldjük.
Elküldjük Şeker pasát? És akkor elmegy?
Igen, elküldjük, és elmegy.
Miért ne menne?
Nem tudom, apám.
Egész Egyiptom az övé, és felvásárolta Üsküdar felét.
Elég fura.
Miért akar valaki egy egész várost? Nem értem.
De mindegy is.
Legyünk kedves és nagylelkű házigazdák,
aztán küldjük el őket, jó?
- Kirkor… - Ne szólíts ezen a néven, marha!
Megérkeztek.
Hadd fogadjam én a pasát!
Katonai fogadtatásban részesítem.
- Hol a kard? Katonai fogadtatás! - Állj!
- Bekir! - Méltó fogadtatásban részesítem.
- Bekir, fiam. Állj! Nyugalom! - Várj! Csak figyelj!
- Nyugalom! - Egy pasa!
Várj, a francba!
- Hadd csináljam én! - Hagyd abba, fiam!
Hagyd abba!
Rohadt seggfej!
Figyelem!
- Hamar ideértünk. - Igen, uram.
Szívből üdvözlöm, őméltósága. Agah vagyok. Szolgálatára.
Agah, köszönjük, hogy fogad minket.
Megtiszteltetés.
Főnök, tényleg megvetted fél Üsküdart?
Nincs ki mind a négy kereke.
A fiam, Necati.
Üdvözlöm, uram.
Te csibész!
Az ég áldja!
Agah fia nagyon hasonlít rád, Şuğnu.
Tessék, uram?
- Csak viccelek. - A pasa nagyon vicces.
- És tele van a naptárja. Szóval… - Igenis.
Ez a kastély bitang.
Igen, van egy kis gond a tetővel,
de jövő héten jön az ács.
Jelenleg némi anyagi gondokkal küzdünk.
Nem, jó értelemben bitang. Gyönyörű.
Csak ön után, őméltósága. Uram.
Hagyd abba!
Rengetegen voltak az utakon.
Csak azért értünk ide hamar, mert a pasa ült a kocsiban.
A leállósávon jöttünk.
Vészvillogó nélkül soha nem érünk ide.
Nem tudok útközben aludni, ha más vezet. Nyitva tartom a szemem.
Köszönöm, kedvesem.
Őméltósága.
Uram, ő Yektane lányom.
Alázatos szolgája.
A szárnysegédnek is.
Kávét nem kérek, hölgyem.
De a mézes bödönbe belenyalintok.
A Krímben szolgáltam, őméltósága.
Igen? Hol állomásozott?
A kantinban.
- Igen? - Igen.
Én is!
Igen?
A pasának igen kifinomult a humora.
A pasa helyes, de a segédje se rossz.
A lényeg, hogy biztonságban végigcsináljuk.
Az a bunkó azt mondta, belenyal a mézes bödönömbe.
Micsoda arcátlanság!
Igen.
Mennyire riszáltad neki a farodat?
Agah úr,
tudja, miért vagyunk itt. Hogy legyen?
Arra gondoltunk, maradunk a hétvégére. Igaz, uram?
Hol szállásolná el a pasát?
Necati, készítsük elő
őméltóságának a nagy vendégszobát!
A szárnysegédnek pedig a szomszédos kis…
Egy szobában szállunk meg. Biztonsági okokból.
Főnök, ha valaki baszakodik veletek, szétbaszom a pofáját.
Bekir, szívj egy kis friss levegőt!
Necati, vidd ki Bekirt!
Menjünk!
- A veje, ugye? - Sajnos, uram.
Bár jobb vejünk lenne!
Valóra válthatjuk az álmát.
Vannak jobb lehetőségek is, tudja.
Túl kedves, uram.
- És a csomagjaik? - Nincsenek.
Őméltósága beérte egy kis táskával.
Azt mondja, nem kell neki semmi, mindig ugyanabban a ruhában jár.
Agah úr, én…
Ha utazom, csak ezt viszem magammal.
Hadd mutassam meg!
A fogkefém és az egyenruhám. Másra nincs is szükségem.
Nagyon jó, uram. Nagyon jó.
- Szóval három lánya van? - Négy, uram.
- Három hajadon. - Nem árt tudni.
- Parancsoljon, őméltósága! - Hűha! Csodálatos.
Pisi, kaki, aztán csatlakozunk a társasághoz.
Igen, persze.
Ha megbocsátanak…
Köszönjük, Agah úr.
Hűha!
Haver, csini a csaj, igaz? Szerinted?
Kantin a Krím-félszigeten?
Vicceltem.
Eltértél a forgatókönyvtől.
Nem lehet néha improvizálni?
A pasas nagyon agyafúrt.
Csak két napunk van, Apti. Hagyj fel a játékaiddal!
Mit mondasz neki, hogy megmutassa a gyémántot?
- A szöveg a zsebemben. - Tartsd magad hozzá!
Várj!
„Fel kellene értékeltetni.
Ugyanilyen értékű ajándékot akarok adni a jövendőbelimnek.”
Itt ez áll,
de hozzátehetem azt is, hogy „Agah, te rohadék!”
Zárásképpen.
Ne bohóckodj, haver!
Tartsd magad a forgatókönyvhöz!
Haver, tudod…
Az a lány gyönyörű.
Talán magunkkal kellene vinnünk.
Tényleg csinosak.
Láttad a szemét?
- Melyiknek? - Gyönyörű. Majd megmutatom.
Figyelj! A mi szakmánkban nincs helye érzelmeknek.
Flörtölj, de ne ess szerelembe! Ha miénk a gyémánt, minden lány a miénk.
- Megvehetjük fél Üsküdart? - Az egészet megvesszük.
Esetleg egy ponton mondhatnám azt,
hogy „Ide, szárnysegéd!”, és lekevernék egyet?
Ha muszáj.
Baró. Észben tartom.
Akkor kakiljunk!
Nem kell kakilnom.
Kirkor, úgy érzem, balul fog elsülni.
Türelem, drágám!
Nem futhatunk el csak úgy.
Bekir, ide figyelj, te pöcs!
Megmondtam, hogy ne igyál. Elrontod az egészet, te idióta!
Kirkor, hamarosan vége. Csak óvatosan!
Necati, azonnal menj Şişhanébe!
Keresd Ara ékszerészt, és kérdezd meg, kész van-e a kő!
Értem. Rögvest indulok.
A pasa kicsit naivnak tűnt.
Szerintem ma este vacsora után elküldöm őket.
Mire a sietség? Nem látod, milyen izgatottak a lányok?
A színtársulatunk egyik tagjából pasafeleség lehet.
Ki tudja?
Képzelődsz, nővérem.
Ne nevettessétek ki magatok!
Fogjuk a gyémántot, és odébbállunk.
Mi a francról beszéltek?
Királynők lesztek, ha megvan a gyémánt. Mire kellene nektek a pasa?
Én bírom a pasát!
Csupa akrobaták, énekesek és zenészek vesznek körül.
Jó lenne egy pasával barátkozni. Bocs, de tévedsz, Kirkor.
Fogd be, te részeg disznó!
Árkon-bokron túl járunk,
mire az igazi Agah és családja megérkeznek a hétvégére.
Kirkor Papatyan vagyok Galatából,
és végigcsinálom ezt a komédiát.
Pont.
Tényleg kitettek magukért.
Minden csodásan néz ki, Agah úr.
Őméltósága, a báránycomb Balıkesir régióból származik.
Az állatokat csak kakukkfűvel etetik.
Hűha! Remek, uram.
Sörbetet, uram?
Agah úr,
most, hogy felmértük egymást,
tényleg sörbetet iszunk?
Azonnal hozatok bort, uram.
Bekir, tölts bort őméltóságának!
Simán ihatsz, amíg bírod tartani a poharat.
- Igen. - Igen.
A pasa szeret inni, és nem szégyelli.
Őméltósága.
Merlot.
Isteni merlot.
- Érzem az illatából. - Szárnysegéd úr.
Apa, jönnél egy pillanatra?
Persze. Elnézést, őméltósága.
Csak nyugodtan.
Mi van?
Azt mondta, lehetetlen megkülönböztetni az eredetitől.
Hűha!
Ara mondta?
Ennyire magabiztos? Ezt észben tartom.
- Hadd lássam! - Esküszöm, ugyanolyanok.
Ezt nézzétek!
Ez a gazember igazi művész.
Pontos másolat, az ég áldja!
Hadd nézzem, Kirkor!
Pontosan ugyanolyanok.
Komolyan. Mutasd! Kitűnő munkát végzett.
Milyen tehetséges emberek vannak! Ez az igazi, ugye?
Igen.
Egy pillanat! Hagyd abba!
Szóval ez…
Ez az igazi, ugye?
Nem, azt hoztam én.
- Akkor ez az. Tessék. - Nem, én…
- Én hoztam a másolatot. - Nyugi!
- Legyen nálad! Össze ne keverjük! - Melyik az igazi?
Ez?
- Főnök… - Ez.
- Össze ne keverjük! - Rohadt részeg disznó!
Összekeverted! Most hogy különböztessem meg?
- Nem kevertem. Ez az? - Mi? Add ide!
- Ne keverd össze őket! - Add ide!
Agah úr?
Şuğnu úr?
Kihűl a vacsora.
Van egy kis dolgunk. Mindjárt megyek.
Vacsora után megmutatná az Ökörszem gyémántot,
hogy gyönyörködhessünk benne?
Őméltósága nagyon szeretné látni.
Kifényesítjük bársonnyal, és azonnal megyünk, uram.
Rendben.
- Tessék. Fényesítsd ki! - Rendben.
Nem kell kifényesíteni.
Persze. Nem kell kifényesíteni.
Nem kell kifényesíteni, te rohadt részeg disznó.
Honnan tudjam, melyik melyik?
Hiszen tudod. Ez az? Igen.
Nagy rajongója vagyok, uram.
Nem tudom, hallotta-e,
de a Gedikpaşában megint lesz a Haza vagy Szilisztra.
Megnézi?
A hazaiak gyengék, a Szilisztra nyer 2-0-ra.
Értem. És ön, uram?
Hallott az új futballklubról? Úgy 15 napja alakult.
- Fenerbahçe. - Kadıköy.
Igen. Nekik szurkolok.
Izgalmassá teszik a szurkolótábor életét.
Elmentünk egy meccsükre a stadionba.
Bár vezettünk, mégis végig…
Ilyen nekik szurkolni. Mindig nagyon izgalmas.
Állítólag új edzőjük lesz. Meglátjuk.
- Ki a kedvenc zeneszerzője? - Lapskili Tayfur.
- Nekem is. - Tayfur.
- Tayfur tényleg különleges. - Más szintet képvisel.
Kedvenc regénye? Az enyém A hintó Recaizade Mahmud Ekremtől.
Hát…
Hát persze!
Ez az Ekrem nyilván fiatalember. Persze, hogy szereti a hintókat.
- Nem nagy ügy, Agah. - Erről minek regényt írni?
- Minek a nagy felhajtás? - Igen.
Kösz, segédem.
Agah,
lássuk az Ökörszem gyémántot, hogy örülhessen a lelkünk!
- Igen, uram. - Lássuk!
- Mióta útra keltünk, erről beszél. - Őméltósága.
Íme, híres családi örökségünk, az Ökörszem.
Szólnék pár szót az értékéről.
Eddig minden ékszerész azt mondta, felbecsülhetetlen.
Ér annyit, mint fél Üsküdar?
Fél Üsküdar? Sokkal többet ér.
Tényleg? Hűha! És mint Bağlarbaşı?
Bağlarbaşı, Hekimbaşı, Çavuşbaşı, mindnél többet.
Jobb, ha most elteszem, uram.
Hova a sietség, Agah?
Hé, Agah!
Talán úgy nézek ki, mint egy tolvaj?
Természetesen nem, uram.
Add a kezembe a cuccodat!
Nyilván nem tolvaj.
- Hadd fogjam meg! - Uram…
- Nyugalom, uram! - Tapogatni akarom!
Ne siessük el!
- A pasának igen kifinomult a humora. - Szellemes, uram.
Szóval ez az Ökörszem.
Mit mondhatnék? Hozzon szerencsét a gazdájának!
Igen. Visszakaphatom, ha végzett, uram?
- Én is megnézhetem, Agah úr? - Tessék csak, uram.
Tényleg nem evilági, őméltósága. Mármint…
Tényleg gyönyörű.
- Agah? - Igen, őméltósága?
Tessék, uram.
- Így. - Gyönyörűek a lányok.
Köszönöm, uram.
Kurvára gyönyörűek, haver.
- Hajolj közelebb! - Igen, uram?
- Vejednek fogsz szólítani? - Megtisztel.
Vejednek fogsz szólítani?
- Nagyon szellemes, uram. - Mi lenne, ha lassítanánk, uram?
Kér egy kis sörbetet őméltósága?
Sörbet? Igen, megkóstolnám.
Kurvára bebasztam, Dilaver.
- Jól van, uram. Minden rendben. - Hé, szárnysegéd!
Játsszak egy dalt? Szeretnéd?
Persze. De ki kell mennem a mosdóba.
- Elnézést. - Semmiség.
Megnézem a sörbetet.
Örökké tudnám inni.
Tűnjünk el innen!
Várj! Összekeverték a gyémántokat. Lehet, hogy nem az az igazi.
Hogy történt?
Nezaket.
- A mosdó arra van, uram. - Köszönöm, hölgyem.
Rácsesztünk. Nem tudunk lelépni ma este.
- Összekeverték a gyémántokat. - Tudom. Bekir mondta.
Van lant? Kell egy lant.
Honnan tudjam? Nézd meg fent!
Megnézem a másik követ, és összehasonlítom őket.
Este beszélünk.
- Esküszöm… - Hagyd abba!
Csak nem egy lovast látok?
Kérdezd meg, Bagdadból jött-e!
Újra a szerelem bolondja leszek Egész testemben remegek
Megint szerelembe esem…
Figyeljetek ide!
Mit csináljunk velük, főnök?
Eredeti terv ejtve, mert nem tudjuk, melyik gyémánt az igazi.
Ha elmennek aludni,
fogjuk mindkettőt, és lelépünk.
A segéd kicserélte a követ egy másikra.
Három kő van. Nem mehetünk el.
- A kurva életbe! - Jaj, ne!
Három kő?
Honnan tudjuk, melyik melyik?
Ez már egy komédiában is túl sok.
- Mi van? - Nem mehetünk el.
Miért nálad van a kő? Add ide nekem!
Újra a szerelem bolondja leszek Egész testemben remegek
Megint szerelembe esem
Újra a szerelem bolondja leszek Egész testemben remegek
Megint szerelembe esem…
Abbahagyni, a kurva életbe!
Abbahagyni! Egy pillanat! Zene, állj!
- De, uram… - Most én beszélek.
Adj egy percet, segédem!
- Őméltósága. - Yektane.
Jól van.
Minden gyémántnál többet érsz.
Fél Üsküdart odaadnám érted!
- Ide, szárnysegéd! - Semmi baj.
- Odaadom Üsküdart! - Uram, figyeljen!
- Uram… - Felzaklatod a hölgyet.
Mi lenne, ha a bátyjának odaadná
Sütlüce egy részét, uram?
- Ki a fene vagy te? - Ne! Kérem, uram!
Necati vagyok.
- Necati? Ó, Necati! - Uram.
- Elnézést kérek a nevében. - Miért nem mondtad rögtön?
- Agah úr, nem csinált semmit. - Óvatosan!
- Ülj le! - Tudom. Csak megcsókoltam.
Semmi baj.
- Várjunk! - Agah úr, fektessük le!
Mindenkit meghívok a holnapi eljegyzésemre!
- Mindenki ott legyen! - Igen, uram.
- Különben… - Semmi baj.
- Elnézést. - Semmi baj.
- Fektessük le a pasát! - Persze. Kérem, uram.
- Kérem. - Lefektetjük, uram.
Nem akartam felzaklatni senkit.
- Én… - Uram…
Szerelmes vagyok.
Uram, összetöri a szívem.
- Összetöröm a szíved? - A hölgyek is zaklatottak.
- Bocsánat. - Menjünk, uram!
- Semmi baj. - Bocsánat.
Felzaklattalak?
Igen, zaklatott vagyok.
- Bocsánat. - Esküszöm, összetöri a szívem.
- Puszika. - Kellemetlenséget okoztunk.
- Én… Bocsánatot kérek. - Említésre se méltó, őméltósága.
- Menjünk aludni! - Remek házigazda voltál.
- Menjünk aludni, uram! - Te… Várj egy percet! Várj!
- De… - Várj!
- Te… - Figyeljen, uram!
Csak…
Azt hiszed, atyáskodhatsz felettem,
csak mert alig tudok beszélni?
- Seggfej! - De…
Hé, uram!
Jó. Adj ki magadból mindent!
Úgy beálltam, haver.
Nem kellett volna rakival kevernem a bort.
És túl gyorsan ittam.
És ha illegális raki volt?
Remélem, megvakulsz tőle!
Megszerezted a követ?
Igen, de nem mehetünk el, mert felcserélték őket.
Mi? Ki?
Azt mondom nekik, én vagyok az igazi pasa, csak szerepet cseréltem a segédemmel.
Ne feledd, te vagy a segéd, én a pasa!
Nem, haver. Nem érdekel. Pasa akarok lenni!
És a szőnyeg közepére szarni?
Rohadtul nem érdekel.
A pasa vagyok! Nem gyakoroltam a segéd szerepét!
A pasáét se!
Add ide a követ! Látni akarom!
A kő eltűnt.
- Ezt hogy érted? - Eltűnt!
Ez az egy feladatod volt!
Én találtam ki az egészet.
Ahırkapı-i Dilaver vagyok. Ne szórakozz velem!
Azt teszed, amit mondok.
Haver, ne dühíts fel!
Tessék, drágám.
- Hol van? - Fogd!
Kösz.
Figyelj!
Kirkor hátráltatja a dolgot, csak nem tudom, miért.
Leléphettünk volna a gyémánttal, de muszáj volt megbonyolítania.
Tessék.
Lányok, lelepleztem a segédet.
Hallgatóztam.
A segéd Ahırkapı-i Dilaver, és a másik idióta se Şeker pasa,
de nem tudom, valójában ki.
Íme. Ezt csente el az asztalnál.
Ki tudja, ez-e az igazi.
Leléphetnénk vele, de akkor mire volt jó az egész komédia?
Lányok!
Még ébren vagytok?
Nővérem, nem tudtunk mihez kezdeni magunkkal.
- Mindenki alszik? - Igen.
Rávettem Arát, hogy nyisson ki.
Nézd!
Ez volt a miénk.
És ez okozta a zavart.
Jó. Mindkettő jól néz ki.
Elvesszük a másik kettőt Kirkortól,
és elslisszolunk.
Rendben, szerelmem.
Ez meg mi volt?
Bocs, haver. Csak próbáltam felpörgetni a cselekményt.
- Mondd, hogy vicceltél! - Esküszöm, vicceltem.
Vicceltem.
De figyelj,
van még egy kő.
Az a kurva segéd egy bűvésztrükkel kicserélte.
Jelenleg öt gyémánt van a kastélyban.
Ez a kettő hamis, ennyit tudunk.
Igazat beszélsz?
A kurva életbe!
Dilaver?
Mi van?
Lemegyek reggelizni.
Figyelj! Azt mondod nekik, Şuğnu vagy, a szárnysegéd.
Ha kérdezek valamit, azt mondod, „Igen, uram!”
Ne akard, hogy kicsináljalak!
Alaposan kiterveltem.
Ha elrontod, megfojtalak.
Ha meg akarod kapni a részed, te leszel a segéd!
Dilaver!
Őméltósága?
Mi folyik itt?
Fahriye, hogy tudtuk ennyire elcseszni?
Kurvára elcsesztük!
Fogni kellett volna a követ, és lelépni.
Jól van. Csak…
Add ide a tiédet!
Ezt Kirkortól szereztem.
Hasonlítsuk össze!
Lehetetlen megkülönböztetni őket.
Csak add ide!
Az enyémet ellopták. Nincs meg.
Jó reggelt!
Jó reggelt, szárnysegéd úr…
De, szárnysegéd, az egyenruha…
Uram, Vahap Talha vagyok, más néven Şeker pasa.
A tegnapi csak színjáték volt. Afféle hagyomány.
Szerepcsere biztonsági okból,
és hogy jobban megismerjem a családot,
a lányokat a személyazonosságom felfedése nélkül.
Milyen kedves! Hogy is mondjam…
Én meg Nurettin Sadri vagyok, és a kertemben piros hó esik.
Tényleg Şeker pasa vagyok.
Íme, fél Üsküdar tulajdoni lapja.
- Te jó ég! Tényleg? - Igen.
Szárnysegéd!
Tegnap túl sokat ivott. Szerintem még alszik.
Jó reggelt.
- Jó reggelt. - De… Apa?
Fiam, őméltósága megviccelt minket.
Nem vicc volt.
Hagyományos színjáték, amiben mindig van egy segéd és egy szobalány.
Tudtam.
Tudtam. A testtartása, az eleganciája…
Hadd csókoljak kezet!
- Nem kell. - Engedje meg!
Őrült fiú.
Felszolgálták a reggelit. Csak ön után.
De valaki szóljon a segédemnek is!
Biztos éhes.
- Igenis. - Csak ön után.
- Az asztalfőre? - Igen, uram.
- Jó reggelt. - Jó reggelt.
Jó reggelt.
Megnézem a szárnysegédet.
Szárnysegéd úr?
Tessék. Pontos másolat.
Kösz, haver.
Tessék.
Ez az óra nagyon értékes.
Ha nem fizetsz ki egy héten belül, elbúcsúzhatsz tőle.
Jól van. Úgy legyen! Mindent megteszek.
Kitettél magadért.
Ugyanúgy néz ki.
Ugyanúgy.
Agah úr, gondolhatja,
milyen nehéz az életem.
Hogy miért?
Mert nem mehetek el csak úgy bárhova.
Az előítéletek miatt.
Biztos mindenki gazdag rohadéknak tartja, igaz?
„Milyen hintója van a seggfejnek!”
„Fejébe szállt a dicsőség a faszkalapnak.”
Ilyen messzire nem mennek.
Miért nem?
Elég ebből.
Uram, ha bármivel megbántottuk,
kérem, bocsásson meg.
Lányom, tölts teát!
Köszönöm, elég teát ittam.
Méltóságos úr, ha nem bánja, lenne egy kérdésünk.
Lányom, most nem…
Kérlek, apám. Egyetlen kérdés.
Az is színjáték volt, hogy elvenné az egyikünket?
Csak tisztázni akartuk, ugye, húgom?
Igen, így van. Felvilágosítana?
Idejött hozzánk
ezzel a „tetszik a lánya, elveszem” hozzáállással.
Minket nem így neveltek.
Talán túl nyers vagyok, méltóságos uram,
de nem is tudom.
Vagy szólítsam inkább Dilaver úrnak?
Dilaver? Ezt meg honnan veszi?
A nevem Vahap.
Az enciklopédiában is szerepel.
Miért pont Dilaver, kislány?
Az ég áldja a kislányt!
Nezaket, hol van a segédem?
Uram, nincs a szobájában.
Nincs?
Agah úr, a következőt kellene tennünk.
Van önnek ez az Ökörszem gyémántja.
Ez itt, ha megengedi,
egy tulajdoni lap.
Nézze! Az áll rajta, hogy Üsküdar.
Üsküdar. Illetve igazából…
Fél Üsküdar.
Fél Üsküdar, ahogy látja.
Nos…
Tudom, nem egyezik a gyémánt értékével,
de mi lenne, ha a tulajdoni lapért megkapnám a gyémántot?
Jól jönne jegyajándékként. Mit szólna hozzá?
A pasa fél Üsküdarról beszél.
Igen, de melyik fele?
Ismerik a kerület bejáratát?
- Igen. - Salacak, a tengerparton.
- Az a fele. - A tengerparton?
- A part miatt értékesebb. - Igen. Persze.
Pontosan a fele.
Íme.
Bocsásson meg, uram, de nem tudom, mit mondjak.
- A fele. - Necati, nézd meg, ki az, fiam!
- Nos… - A tengerparti rész.
Órák óta kopogok! Miért nem nyitottad ki?
Felháborító!
Tudod te, kivel beszélsz?
- Kivel? - Kivel?
Kivel?
Azt se tudod, ki vagyok.
Felháborító! Talán dühös rám?
Esküszöm, lányok!
Ezer éve kopogok! Miért nem engedtetek be?
Az a bajszos marha alig engedett be.
Csak bámult rám,
bár mondtam neki, hogy Yasemin vagyok, a lányok dajkája.
Milyen Yasemin?
Hogyhogy milyen?
Az a Yasemin! Most boldog vagy?
Ki a franc ez?
Fogalmam sincs.
Azt mondja, a dajkátok. Foglalkozzatok a vendéggel!
Üdvözlöm, Yasemin asszony.
Köszönöm, Nartane, drágám.
Ó, Nurtane, Yektane, kedveseim!
Te vagy az, Agah?
Vén lókötő!
Azonnal felismertem a hangodat.
Miért nem engedtetek be, rosszaságok?
Ki ez a férfi?
Egy idegen? Fátyolozzam el magam?
Lejött a kitüntetése.
Hagyd abba ezt a komédiát! Húzz innen!
Itt a kitüntetése. Üljön le, fiam!
Üljön le!
Figyeljetek! Óriási hírem van. Nem fogjátok elhinni.
Azt pletykálják,
hogy az Ökörszemet ellopták.
Tudjátok, én mindig mindenről tudok.
Azonnal a Nagy Bazárba siettem,
és a leghíresebb mágusok segítségét kértem a nyomozáshoz.
Úgy néz ki,
nagyon sok minden történt
a gyémánttal!
El innen! Fontos megbeszélnivalónk van.
Őméltósága, nyugodjon meg!
Hagyja békén a hölgyet!
Ó, az én szép kislányom!
Őméltósága, nem fogja elhinni, mit tudtam meg.
Épp egy tulajdoni lapról tárgyalunk.
- Igen. - Dilaver úr.
Ne erőltesse tovább!
Úgy tűnik, nagyon megrázta a hír.
Őméltósága.
Az ég áldjon, drága.
Köszönöm a vizet.
Allah nevében.
Végül is
elmentem Zuhuratbabába.
Van ott egy férfi.
Egy pillantást vet a vízre,
és megmondja, hol a gyémánt.
Habozás nélkül odamentem.
Hiszen sok éve ismerjük egymást, és a ti kenyereteket ettem.
Megtaláltam a gyémántot, és idejöttem.
Tessék, Agah.
Ez lehetetlen.
A gyémánt nálam van. Látja?
Nem lennék biztos benne, Kirkor úr.
Lehet, hogy ez az.
Ki az a Kirkor?
Nezaket!
Eláruljuk egymást? Akkor jó.
Itt az igazi gyémánt. A többi hamisítvány.
Vedd elő!
Az egyetlen és igazi Ökörszem, hölgyem.
Talán ez az igazi?
Ha már úgyis minden kiderült, és nyíltan beszélünk.
Az ördög vigyen el titeket!
Megmondtam, hogy maradjatok karakterben!
Ő két napig végig karakterben maradt.
De Agah úr, én tényleg Şeker pasa vagyok.
Ugyan már!
Van egy ötletem, Agah úr.
Az összes gyémántot nekem adják.
Ékszerésszel bevizsgáltatom, melyik az igazi.
Cserébe a magáé lesz fél Üsküdar tulajdoni lapja.
Tényleg nem vagy semmi, Dilaver.
Nincs pasa, se fél Üsküdar.
Ez a csaló Ahırkapı-i Dilaver.
Agah úr…
Kirkor.
Kirkor Papatyan.
Papa, tudom.
Tényleg?
És honnan is ismered Nezaketet?
Miért nem mondod el?
Te meg Balati Apti vagy! Az álruhával senkit nem tévesztesz meg.
Ő az, aki pasának öltözve jött ide.
Nyilván rájöttek, hogy ő az, aki pasának öltözve jött ide.
- Nem. - Nem.
Nem hiszem el!
Abbahagyná?
Hallgassuk meg a hölgyet! Halljuk!
A víz varázsereje segítségével megtudhatjuk,
melyik drágakő, melyik hamisítvány.
Tegyük a köveket a réztálba,
és megtudjuk,
melyik az igazi gyémánt.
Igen, csináljuk!
Én kezdem.
- Íme. - Rendben.
- Itt van. - Ezt is vedd el!
Yektane, köszönöm, drágám.
Ez az igazi?
Vagy ez?
Vagy ez? Ez? Vagy ez?
Lássuk, melyik az!
Abrakadabra!
Melyik lesz az enyém? Melyik?
Beteszem a köveket,
keverem a köveket.
Anyósomnál nagyobb kígyót
nem ismer a nagyvilág.
Abrakadabra!
Melyik lesz az enyém? Vajh melyik?
Allah bocsásson meg! Takarodjon a gonosz!
- Mehet? - Igen!
Kivegyem?
Vedd már ki!
- Csináld! - Semmi!
Ez valami vicc, hölgyem?
Nem, fiam. Nézd meg magad! Nézd!
Ez azt jelenti, hogy mind hamis volt.
Hol vannak a gyémántok?
Milyen gyémántok?
Apti, megfojtalak!
Nyugalom! Mindenki hátra! A nevem Balati Apti.
Baszd meg a tervedet, Dilaver!
Kirkorral most gazdag lennék.
Mi? Te vettél rá az egészre!
Vele is összejátszottál?
Ti hamisítók vagytok! Mi tisztességes emberek módjára csak lopni akartunk.
Elrontottad a tuti tervemet!
Hol vannak a gyémántok?
Senki nem megy sehová.
Vagy együtt, vagy sehogy!
Tedd el! Te is!
Hívhatlak Kirkornak?
Két napig át akartál verni a pasás sztorival.
De megfizetsz érte, hidd el!
Nem mondtam, hogy pasa vagyok! Segédként jöttem!
A bénázása miatt lett belőlem pasa!
Vigyázz!
Bekir, dobd el a fegyvert, vagy lövök!
- Lőj, rohadék! - Várj!
Kirkor, miért nem hallgat rád a stábod?
Haver, elment az eszed?
Az egyik kő tutira igazi.
Osztozzunk meg rajtuk,
és húzzunk el innen! Nyugi!
Soha! Miért üzletelnék szélhámosokkal?
Hogy merészeled? Ki vagy te?
Nem kell felesben osztoznunk.
Ti kaptok hetet, mi hármat. Harminc-hetven százalék.
Ki fogja ezt kiszámolni?
Egy pillanat.
Az enyém volt a legjobb trükk, nekem járnak a kövek.
Elég! Lövöldözni fogok.
Várj, szerelmem!
- „Szerelmem”? - Viccelek.
Igen? Téged lőlek le először.
- Ide a köveket! - Hagyd abba!
Mi folyik itt? Kik maguk?
Nos, uram… Mi…
Ha lenne egy kis játékos zene a háttérben,
látná, hogy nem vagyunk olyanok, amilyennek hisz minket.
Ha például…
Ha citera szólna a háttérben…
Pofa be, lókötő!
„Lókötő”? Ez tetszik. A kedvenc szavam a korszakból.
- Mind itt vannak, İkrah? - Igen, uram.
Kirkor úr, ön színész?
Igen.
Színésznek lenni hosszú utazás.
Mit jelent színésznek lenni?
Addig létezünk, míg játszunk. Ha vége a darabnak…
És a lopás a hobbija?
Engedtünk a kísértésnek, Agah úr.
Aki azt mondta, értékes gyémánt van a kastélyban, az a legnagyobb bűnöző.
Tényleg van itt egy kő.
Tényleg Ökörszemnek hívják.
Necati, mutasd meg, fiam!
Itt van.
Pont ugyanolyan, mint az öné.
Agah úr, annyit ér, mint fél Üsküdar?
Egy üsküdari utat se fedezne.
Üvegből van.
Ara készítette Şişhanéban.
Lényegében értéktelen,
de elterjedt róla, hogy gyémánt.
Agah úr Ökörszeme.
Értéktelen.
Néha kivesszük a dobozából,
és körbemutogatjuk,
hogy tudjuk, ki barát, ki ellenség.
Maga a kő értéktelen,
de megmutatja,
ki igazán értékes ember.
Próbakő, ha úgy tetszik.
Tűnjenek innen! Nem értesítem a hatóságokat.
Agah úr, kezet csókolhatok?
Határozottan nem.
Csak kérdeztem.
Megrúglak, ha még egyszer itt látlak.
Pofa be, törődj a saját dolgoddal!
Kapd be!
Jól ismerem a fajtádat.
Tűnés!
Mihez fogtok most?
Megyünk, amerre visz az út.
- Próbáltad már a színészetet? - Nem, de láttam pár darabot.
- Jól játszottad a dajkát. - Köszönöm.
Segédnek vagy pasának voltam jobb?
Nem illik hozzád.
Nem először hallom.
- A részeget én adom a legjobban. - Nem, ő jobban adta.
- Elhittem, hogy beszart. - Muszáj elmondani?
Ugorjatok fel! Később megbeszélitek.
- Gyertek velünk, fiúk! - Akár mehetünk is.
Menjünk!
Kösz.
Indulás!
Gyí!
Ha szép zene menne a háttérben, mindenki azt hinné, jó emberek vagyunk.
Igazad van. Ideje betenni a zenét.
VÉGE
Nem akarok zsémbes öregember lenni,
ezért egy szép dallal búcsúzom.
Idesüssetek! Neco.
A hangja igazán egyedi.
A zeneszerző pedig Olcayto Ahmet Tuğsuz.
Ó, mondd!
VÉGE
A feliratot fordította: Klein Szilvia