VISOKI KRUGOVI FILMSKI DEBI ERŞANA KUNERİJA
Snimajmo ovdje za promjenu. Može?
Poslao bih puse
svim obožavateljima Erşana Kunerija,
kao i glumcima
koji su oživili moje filmove.
Bravo, djeco.
Sviđa mi se vaš rad. Puse svima.
G. Erşan, biste li glumili u novom filmu ili seriji?
-Bih li? -Ne biste?
-Bio bih sjajan. -Da?
Izvrstan! Ne dajte da vas godine zavaraju.
-Niste tako stari. -Ali serije ne.
-Zašto ne? -Dosadila bi mi natjecanja u zurenju.
-Ionako financijski dobro stojim. -Sjajno.
-Dosadilo bi mi. Da. -Shvaćam.
Pazite sad.
Želite li čuti što je obožavatelj napisao na poleđini razglednice?
Naravno.
„G. Erşan,
obožavam sve vaše filmove”, kaže.
I dodaje: „Pravi ste gad.” Čujete li vi to?
-To je ta moja publika. -Istina.
Moji fanovi. „Pravi ste gad.”
Zatim pita: „Od koga ste ukrali Bogatog pašu?”
Od koga sam ga ukrao?
Od koga bih krao?
Kradem od najboljih, naravno.
Znate li što je Picasso rekao?
„Pravi umjetnik krade od najboljih.”
Upravo sam to učinio s Bogatim pašom.
ŽIVOT I FILMOVI ERŞANA KUNERİJA
Bundica po ovoj vrućini?
Načekala sam se. Nosit ću je makar se skljokala.
To je prava ljubav.
Bila je na sniženju.
Kako ide?
Ide sjajno, Mami. Zbilja je nešto posebno.
U ovoj sceni g. Muhsina puste iz zatvora.
Dođe iza pozornice.
Ali Nazik mu kaže:
„Dragi gospon, spašavao sam vlastitu kožu.”
Kako g. Muhsin odgovara?
„I, je li ti to pomoglo?”
Tu svima krenu suze niz lice.
Ovo je nešto posve drukčije, Mami.
Nevjerojatno je.
Sjajan scenarij, Erşane.
Zbilja si samog sebe nadmašio.
Bitan je taj sentiment koji dočarava te godine.
Ne samo davno izgubljeni okrug Beyoğlu nego i vrijednosti koje su nestale s njim…
Dobro došao, Yavuze.
Fahriye je zaista bio spektakularan film, Yavuze.
Doista se divim trudu koji si uložio.
-Čaj? -Ne. Neću ostati.
Erşane, jesi li u utorak bio u kupalištu Galatasaray?
Da.
U svlačionici sam zaboravio fascikl.
-Scenarij nazvan Gospodin Muhsin. -Gospodin Mushin?
Baš nezgodno. To je bio jedini primjerak.
Posvuda sam tražio, ali nema ga.
Ljudi su vidjeli da odlaziš s fasciklom.
Ali, Yavuze, vidiš…
Ja sam imao fascikl za…
GOSPODIN MUHSİN ALİ NAZİK
Film Ali Nazik.
Ubit ću te. To je moje remek-djelo. Vraćaj!
Slušaj, Yavuze. Pročitao sam tvoj scenarij
i zaljubio sam se u njega.
Očarao me, zaslijepila me moja ljubav prema filmu.
Zato sam ga ukrao.
Ovo je ljubav, Yavuze.
Za što svi živimo ako ne za ljubav?
Dobar tekst.
Opraštam ti.
-Iskoristit ću to u svom filmu. -Samo naprijed, kompa.
Zauzvrat, mogu li ukrasti nešto iz Tosun paše?
Ti zbilja ne želiš uložiti imalo truda, je li?
Pa, da.
Umro bih da se ovo izgubilo.
Budući da si mi našao scenarij, imaš blagoslov da kradeš iz Tosun paše.
Hvala. Usput, jesi li vidio nove dečke?
Uğur i Necati, komičarski duo.
Uğur je pravi glumac za Alija Nazika.
Trebao bi ga iskoristiti.
Ne još. Vidjet ćemo.
Možda. Nadajmo se. Vidjet ćemo.
Ljudi iz industrije trebaju podupirati jedni druge.
Znao sam da se zbiva nešto mutno.
Muljaš cijeli tjedan. Beyoğlu? Izgubljene vrijednosti?
-Majku ti tvoju! -Za Boga miloga!
Gle, Yavuz je to mirno primio.
Nije Beyoğlu izgubljen. Nego ljudskost.
Neću tu slušati tvoje prigovaranje.
Tülay, donesi mi scenarij Tosun paše.
Kako?
Gledaj ga i sve zapiši.
Trebamo neku dobru melodiju.
Tako nešto.
Naposljetku, rekao mi je da kradem iz Tosun paše.
Za Boga miloga…
I bogati plaču, Tosun paša.
Bogati paša!
Neka prvo donese scenarij.
HOPA-CUPA D.O.O.
Necati!
Necati.
-Necati, gdje su djevojke? -U dnevnoj sobi.
Kako smo takvi pehisti?
Bili smo tako blizu da se izvučemo.
Daj mi dijamant. Želim ga pogledati.
Slušaj, budalo.
Vidim li da ovo piješ dok su oni ovdje,
rastegnut ću te kao lampice između dva minareta.
-Jasno? -Jasno, čovječe.
Obećavam. Ni gutljaj.
Nartane!
Nurtane!
Yektane!
BOGATI PAŠA
İkrah, hej.
Ulij malo toga ovamo.
Baš tu.
Što je upravo rekao?
Što je rekao?
Što je bilo?
Nezaket.
Mogu ja to. Bez brige.
Pozorno me slušajte, cure.
Morao sam na brzaka odlučiti.
Nisam mogao negativno odgovoriti na telegram.
Tako ćemo govoriti?
Da, hoćemo! Pazit ćemo kako se ponašamo i govorimo.
Preklinjem vas, nemojmo se odati. Dolazi nam bogati paša.
I njegov pomoćnik g. Şuğnu. Dakle, dvoje ljudi.
Provest će vikend s nama.
To su samo dva dana.
Još nisam stigao dati izraditi kopiju.
Ali originalni dijamant je ovdje, kod mene.
Kad dobijemo kopiju,
njome ćemo zamijeniti original i zbrisati.
Rekao si da želi ruku jedne tvoje kćeri.
Ali koje od nas?
Da. To nije spomenuo u telegramu?
Ne, nije.
Kakve to veze ima?
Opreza nikad dosta.
Upravo tako.
Mislim, možda mene želi, ali ipak moram vidjeti sviđa li mi se on.
Ne budite smiješne.
Moje ste kćeri. Odbit ćemo ga, pa nek se tornja.
Reći bogatom paši nek se tornja? I što onda? On će samo otići?
Da, reći ćemo mu nek se tornja i otići će. Zašto ne bi?
Ne znam baš, oče.
Čuo sam da posjeduje cijeli Egipat i kupio je pola Üsküdara.
To je tako čudno.
Zašto bi netko htio cijeli vilajet? Zbilja ne shvaćam.
Uostalom, što nas briga?
Budimo ljubazni i velikodušni domaćini,
a onda ih otpravimo. U redu?
-Čuj, Kirkore… -Ne spominji mi ime, majmune.
Stigli su.
Dopusti mi da dočekam pašu.
Pozdravit ću ga vojnički. Bez brige.
-Gdje je sablja? Vojnički doček! -Stani!
-Bekire! -Dobit će prigodnu dobrodošlicu.
-Bekire, sine. Smiri se. -Čekaj malo. Samo me gledaj.
-Smiri se. -On je paša!
Stani, dovraga!
-Pusti me. -Prestani, sine. Prestani.
Stani, dovraga!
Seronjo prokleti.
Pozor!
-Stigli smo na vrijeme? -Doista.
Pašo, dobro došli. Ja sam Agah. Na usluzi.
Kako ste? Hvala što ste nas primili.
Zadovoljstvo mi je.
Gazda, zbilja ste kupili pola Üsküdara?
Nije sav svoj, pašo.
Ovo je moj sin Necati.
Dobro nam došli.
Lupežu jedan. Bog ga blagoslovio.
G. Şuğnu, sin g. Agaha izgleda baš kao vi.
Molim?
-Šalim se. -Paša je poznat po šalama.
-Ima gust raspored. Hoćemo li? -Naravno.
Vila je brutalna.
Imamo nekih problema s krovom,
ali majstor će doći sljedeći tjedan.
Trenutačno nas muče neki financijski problemi.
Ne, brutalna u dobrom smislu. Krasna.
Poslije vas, pašo. Poslije vas, gospodine.
Prestani!
G. Agah, gužva je na cestama.
Uranili smo samo zato što je paša bio u kočiji.
Projurili smo kroz zaustavni trak.
To bi bilo nemoguće bez rotirke.
Ne mogu spavati na cesti kad netko drugi vozi kočiju.
Uvijek sam na oprezu.
Hvala ti, dušo.
Izvolite, pašo.
Pašo, ovo je moja kći Yektane.
Počašćen sam.
Ne zaboravi g. pomoćnika.
Preskočit ću kavu, gospođice.
Ali rado bih gricnuo vaš slatkiš.
Ja sam vojsku služio na Krimu.
Gdje ste bili stacionirani?
U blagovaonici.
-Je li? -Da.
I ja!
Je li?
Paša ima cijelu lepezu šala.
Paša je zgodan, a ni pomoćnik nije loš.
Izvucimo se mi žive i zdrave iz ovoga.
Kreten je rekao da bi gricnuo moj slatkiš.
Kakva drskost!
Baš.
Pitam se koliko si očijukala s njim.
G. Agah,
već znate zašto smo ovdje, pa kako biste vi ovo obavili?
Namjeravali smo ostati za vikend. Zar ne?
Biste li paši osigurali smještaj?
Necati, za pašu
pripremimo veliku gostinsku sobu.
A za njegova pomoćnika onu malu pokraj…
Moramo biti u istoj sobi. Iz sigurnosnih razloga.
Gazda, ako se itko namjeri na vas dvojicu, sjebat ću ih samo tako.
Bekire, izađi malo na svježi zrak.
Necati, izvedi Bekira.
Hajdemo.
-Vaš zet? -Nažalost, gospodine.
Voljeli bismo imati boljeg zeta.
Došli smo vam ostvariti tu želju.
Ima boljih opcija, znate.
Preljubazni ste.
-A vaša prtljaga? -Nemamo je.
Paša je ponio samo malu torbu.
Kaže da mu ne treba ništa veliko jer ima samo jednu odoru, pa…
Vidite, g. Agah, ja…
Na putovanja nosim samo ovo.
Pokazat ću vam.
Samo četkica za zube i odora. To je sve što trebam.
U redu, gospodine. U redu.
-Rekli ste da imate tri kćeri? -Četiri, gospodine.
-Tri su neudane. -Samo provjeravam.
-Izvolite, pašo. -Ajme! Krasno izgleda.
Samo da piškimo i kakamo, pa ćemo sići. Zar ne?
Da, naravno.
-Svakako, gospodine. -Hvala, g. Agah. Hvala.
Ajme.
Ajme divote!
Čovječe, ta je cura bila lijepa. Što misliš?
Blagovaonica na Krimu?! Ozbiljno?
-Samo sam se šalio. -Zašto se nisi držao dogovora?
Što fali malo improvizacije?
Taj je tip bistar.
Imamo samo dva dana, Apti. Prestani se igrati.
Što si mu ono trebao reći da nam pokaže dijamant?
-U džepu mi je. -Samo to ponovi.
Čekaj.
„Dajmo ga na procjenu.
Želio bih svojoj budućoj ženi dati dar jednake vrijednosti.”
Tako piše,
ali mogu dodati „Agah, majku ti tvoju.”
Na samome kraju.
Prestani se glupirati.
Samo ponovi što tu piše.
Čovječe, znaš…
Djevojka je prekrasna.
Možda bismo je trebali povesti.
Cure su zbilja lijepe.
Vidio si kakve oči ta ima?
-Koja? -Prekrasne. Pokazat ću ti poslije.
Slušaj. U našem poslu nema mjesta za emocije.
Flertuj, ali nemoj se zaljubiti.
Kad se dočepamo dijamanta, moći ćemo imati koju god poželimo.
-Možemo li kupiti pola Üsküdara? -Pola? Kupit ćemo cijeli.
A da u nekom trenu kažem:
„Da si odmah došao, pomoćniče!” i ošamarim te?
Ako trebaš.
Kul. Imat ću to na umu.
Idemo onda kakati.
Meni se ne kaka.
Kirkore, imam osjećaj da će ovo otići kvragu.
Strpljenja, draga.
Ne možemo sve ostaviti i pobjeći.
Bekire, slušaj, pizdo jedna.
Nisam li ti rekao da se ne napiješ? Upropastit ćeš cijeli plan.
Kirkore, još malo i gotovo je. Budi oprezan, šefe.
Necati, odmah idi u četvrt Şişhane.
Nađi draguljara Aru i pitaj ga je li dragulj spreman.
U redu. Začas odlazim.
Paša mi se učinio pomalo naivnim.
Mislim da ih mogu otpraviti nakon večere.
Čemu žurba, brate? Zar ne vidiš koliko su cure uzbuđene?
Jedna od nas mogla bi odavde otići kao pašina žena.
Tko zna?
Samo izmišljaš, sestro.
Ne budite smiješne, cure.
Uzet ćemo dijamant i otići.
O čemu uopće govorite?
Bit ćete kraljice kad dobijemo dijamant. Što će vam paša?
Ali sviđa mi se paša.
Okruženi smo akrobatima, pjevačima i glazbenicima.
Bilo bi dobro imati pašu za prijatelja. Oprosti, ali griješiš, Kirkore.
Začepi, pijance.
Odlazimo odavde
prije nego što se pojave pravi Agah i njegova obitelj.
Ja sam Kirkor Papatyan iz Galate,
i ovaj ću vodvilj privesti kraju.
Točka.
Doista ste si dali truda.
Sve izgleda divno, g. Agah.
Pašo, janjeći but je iz regije Balıkesir.
Životinja se hranila samo majčinom dušicom.
Ajme. U redu, gospodine. U redu.
Šerbet, gospodine?
Mislim, g. Agah,
sad kad smo odmjerili jedan drugoga,
zar ćemo zbilja piti šerbet?
Odmah vam stiže vino, gospodine.
Bekire, natoči paši čašu vina.
Bitno da si baždaren, zar ne?
-Da. -Naravno.
Paša voli popiti i nije ga zato sram.
Pašo.
Ovo je merlot.
Merlot za umrijeti.
-Osjetim po mirisu. -Izvolite, g. pomoćniče.
Oče, možemo li porazgovarati?
Naravno. Pašo, ispričavam se.
Samo izvolite.
Što je?
Šefe, kaže da ga je nemoguće razlikovati od pravoga.
Ajme.
Ara je to rekao?
Tako je siguran, je li? Imat ću to na umu.
-Daj da vidim. -Kunem se da izgledaju posve isto.
Ma vidi ti to.
Taj je gad pravi umjetnik.
Kakva kopija! Bog ga blagoslovio.
Da vidim, Kirkore.
Zbilja izgledaju isto.
Ozbiljno. Da vidim. Stvarno je uspio.
Neki su ljudi tako talentirani. Ovaj je pravi, zar ne?
Tako je.
Čekaj malo. Prestani to raditi.
Dakle, ovaj…
To je to, zar ne?
Ne, taj sam ja donio.
-Onda je ovaj taj. Evo. -Ne, ja…
-Donio sam savršenu kopiju. -Smiri se.
-Drži ovaj da se ne pobrkaju. -Koji je pravi?
Ovaj?
-Šefe… -Evo.
-Drži ga da se ne pobrkaju. -Jebeni pijani idiote.
Zašto si ih pobrkao? Kako ću sad znati?
-Nisam. Ovaj je pravi? -Što? Daj mi to.
-Nemoj ih pobrkati. -Daj mi to!
G. Agah?
G. Şuğnu?
Večera se hladi.
Samo moramo nešto riješiti. Odmah dolazim.
A da nam nakon večere pokažete dijamant Volovsko oko
da malo napasemo oči?
Paša ga želi vidjeti otkad smo krenuli na put.
Ulaštit ćemo ga baršunom i odmah stižemo, gospodine.
Samo vi dajte.
-Evo. Ulašti ga baršunom. -Dobro.
Mislim da ga ne treba laštiti.
Naravno. Ne treba ga laštiti.
Uopće ga ne treba laštiti, pijance jebena.
Kako da sad znam koji je koji?
Već znaš. Je li taj? Taj je.
Velika sam ljubiteljica, gospodine.
Ne znam jeste li čuli,
ali Domovina ili Silistra opet će igrati u Gedikpaşi.
Ići ćete gledati?
Predviđam da će Silistra pobijediti 2-0.
Shvaćam. A vi, gospodine?
Jeste li čuli za novi klub, gospođice? Koliko ono postoji? 15 dana?
-Fenerbahçe. -Iz Kadıköya.
Da. Za njih navijam.
Bogme znaju svoje fanove držati na rubu živaca.
Gledali smo njihovu utakmicu na stadionu.
Iako smo vodili, bili smo…
Tako je to kad navijaš za Fenerbahçe. Uvijek napeto.
Kažu da stiže novi trener. Vidjet ćemo.
Omiljeni skladatelj?
Lapsekili Tayfur.
-I moj. -Tayfur.
-Tayfur je zbilja poseban. -On je klasa za sebe.
Moj omiljeni roman je Ljubav i kočije Recaizadea Mahmuda Ekrema.
Pa…
Mislim… Pa dajte!
Mlad je čovjek.
Naravno da želi kočiju.
-Ništa posebno, Agah. -Nije tema za roman.
-Ljudi su dignuli takvu prašinu. -Da.
Hvala, pomoćniče.
Nego, Agah,
dajte da vidimo to Volovsko oko,
pa da to proslavimo.
-Naravno, pašo. -Hajde.
Stalno pita za to.
Pašo, predstavljam vam
našu slavnu obiteljsku dragocjenost, Volovsko oko.
Rekao bih nekoliko riječi o njegovoj vrijednosti.
Dosad ga nijedan draguljar nije uspio procijeniti.
Vrijedi li kao pola Üsküdara?
Üsküdara? Ma vrijedi mnogo više.
Je li? Ajme. A Bağlarbaşıja?
Bağlarbaşı, Hekimbaşı, Çavuşbaşı. Svi okruzi zajedno.
Bolje da ga sad sklonim.
Čemu žurba, Agah?
Hej, Agah.
Reci mi, izgledam li kao lopov?
Naravno da ne, pašo.
Onda? Daj mi tu stvar u ruku.
Nikada to ne bih.
-Daj da ga držim! -Gospodine…
-Lakše malo. -Daj da ga osjetim u ruci!
Bez žurbe.
-Paša ima cijelu lepezu šala. -Baš ste duhoviti.
Dakle, ovo je Volovsko oko.
Što da kažem? Neka donese sreću vlasniku.
Da. Mogu li ga dobiti natrag ako ste gotovi?
-Mogu li ga i ja pogledati, g. Agah? -Naravno.
Zbilja je nestvarno, pašo. Mislim…
Prelijepo je.
-Agah. -Da, pašo?
Izvolite, gospodine.
-Da? -Djevojke su tako lijepe.
Hvala, pašo.
Prekrasne su, jebote.
-Dođi bliže. -Da, pašo?
-Hoćeš li me zvati zetom? -Počašćen sam.
Hoćeš li me zvati svojim zetom?
-Tako ste duhoviti, pašo. -A da malo usporimo, gospodine?
Je li paša možda za sorbet?
Sorbet? Naravno, dobro bi mi došao sorbet.
Pijan sam ko majka, Dilavere.
-Dobro ste. Sve je u redu. -G. pomoćniče?
Da odsviram nešto? Biste li to htjeli?
Naravno. Ali moram na toalet.
-Oprostite. -Naravno.
Trebala bih provjeriti sorbet.
Ovo bih mogao stalno piti.
Bježimo odavde.
Čekaj. Pobrkali su dijamante. To možda nije pravi.
Pobrkali? Kako?
Nezaket.
-Toalet je ondje, pomoćniče. -Hvala, gospođo.
Najebali smo. Ne možemo otići večeras.
-Dijamanti su se pobrkali. -Bekir mi je rekao.
Imamo li ud? Za sviranje.
Otkud da znam? Provjeri gore.
Moram pogledati drugi kamen i usporediti ta dva.
Razgovarat ćemo večeras.
-Kunem se da ću… -Prestani!
Vidim li to jahača ja?
Pitaj ga je li iz Bagdada
Opet sam glavu izgubio Cijelim tijelom drhtim
Zaljubljujem se iznova…
Čujte, vas dvoje.
Šefe, što ćete s tim tipovima?
Djeco, križamo plan za zamjenu kamena lažnim.
Čim oni odu u krevet,
uzimamo oba kamena i brišemo.
Kirkore, pomoćnik je zamijenio kamenje. Sada ih je tri. Ne možemo otići!
-Pas mater! -O, ne!
Tri kamena?
Kako ćemo znati koji je koji?
Ovo je čak i za vodvilj previše.
-Što se događa? -Ne možemo otići.
Zašto je kamen uopće kod tebe? Daj mi ga.
Opet sam glavu izgubio Cijelim tijelom drhtim
Zaljubljujem se iznova
Opet sam glavu izgubio Cijelim tijelom drhtim
Zaljubljujem se…
Stanite! Stanite, dovraga!
Prestanite svirati! Zaustavite glazbu.
-Ali, pašo… -Ja sad govorim.
Samo čas, pomoćniče.
-Pašo. -Yektane.
U redu.
Vrijediš više od dijamanta.
Odrekao bih se pola Üsküdara za tebe!
-Dolazi, pomoćniče! -U redu je.
-Odričem se Üsküdara! -Pašo, slušajte.
-Pašo… -I nju uzrujavate. Molim vas.
Pašo, a da i njezinu bratu
date dio Sütlücea?
-Tko si pak ti? -Ne. Molim vas.
Ja sam Necati.
-Necati? O, Necati. -Pašo.
-Ispričavam se u njegovo ime. -Zašto mi prije nisi rekao?
-G. Agah… Pašo, on ništa nije skrivio. -Oprezno.
-Sjednite. -Znam. Poljubio sam ga.
U redu je, pašo.
-Samo čas! -G. Agah, vodimo ga u krevet.
Svi su sutra pozvani na moje zaruke!
-Da ste svi došli! Inače… -Naravno.
-Ne. Rekoh, inače… -U redu je.
-Žao nam je. -Bez brige.
-Odvedimo pašu u krevet. -Naravno. Dođite.
-Molim vas. -Hajdemo u krevet.
Čujte. Nisam htio nikoga uzrujati.
-Zaljubljen sam. -Čujte…
Ja sam zaljubljen.
Pašo, slamate mi srce.
-Tebi slamam srce? -I dame su uzrujane.
-Žao mi je. -Hajde, pašo.
-U redu je. -Ispričavam se.
Znači, tebe uzrujavam?
Prilično sam uzrujan.
-Žao mi je. -Kunem se da mi slamate srce.
-Tako. -I njima smo priredili neugodnost.
-Ispričavam se. -Ma ne spominjite, pašo.
-Hajdemo u krevet. -Sjajan ste domaćin.
-Odvedimo vas u krevet. -Ti… Čekaj malo. Čekaj!
-Ali… -Čekaj!
-Ti… -Samo me poslušajte.
Samo da…
Misliš da mi se možeš obraćati svisoka
jer mi je teško govoriti?
-Šupčino! -Ali…
Čekajte, pašo.
Tako. Sve izbaci iz sebe.
Baš sam se oblio, čovječe.
Nisam smio miješati vino i rakiju.
I prebrzo sam pio.
Što ako je rakija ilegalna?
Dao bog da oslijepio, seronjo!
Jesi li uzeo kamen?
Da, ali ne možemo ići jer su ih zamijenili.
Što? Tko?
Slušaj. Sutra ću im reći da sam ja pravi bogati paša
i da sam se zamijenio s pomoćnikom.
Upamti, ti ćeš biti pomoćnik, a ja paša.
Nema šanse. Nije me briga. Ostat ću paša!
Pa da se posereš nasred sobe?
Fućka mi se.
Nisam se pripremao za pomoćnika. Ja sam paša!
Pripremao si se za pašu?!
Daj mi kamen. Daj da ga vidim.
Kamen je nestao.
-Kako to misliš? -Nestao je!
Imao si jedan jebeni posao.
Ovo je moj plan.
Zovu me Dilaver iz Ahırkapıja. Ne izazivaj me.
Učinit ćeš kako kažem!
Stari, ne ljuti me.
Izvoli, draga.
-Gdje je? -Evo, drži.
Hvala.
Slušaj.
Mislim da nas Kirkor zavlači, ali ne znam zašto.
Mogli smo uzeti dijamant i otići, ali morao je zakomplicirati.
Evo.
Cure, razotkrila sam pomoćnika.
Prisluškivala sam. On je Dilaver iz Ahırkapıja.
A idiot s njim očito nije bogati paša, ali nisam sigurna tko je zapravo.
Evo. Ovo je onaj koji je mazno za stolom.
Samo Bog zna je li pravi.
Mogle bismo se zadovoljiti njime, ali sve bi bilo uzalud.
Cure!
Još ste budne?
Nismo znale što bismo sa sobom, sestro.
-Svi spavaju? -Da, spavaju.
Ara je otvorio radnju.
Gle.
Ovaj je bio naš.
A ovaj nam je trn u oku.
Fino. Oba dobro izgledaju.
Maznut ćemo Kirkoru preostala dva
i pobjeći.
U redu, ljubavi.
Što je to bilo?
Oprosti, stari.
Samo sam htio da bude još napetije.
-Reci da si se šalio. -Kunem se da sam se šalio, stari.
Šala mala.
Ali, znaš,
ima još jedan kamen.
Taj jebeni pomoćnik ih je vješto zamijenio.
U vili je trenutačno pet kamena,
a samo za ova dva znamo da su lažna.
Je li to istina?
Pas mater!
Dilavere?
Što se događa?
Idem dolje na doručak.
Slušaj. Reći ćeš im da si g. Şuğnu, pomoćnik.
A ako te nešto pitam, reći ćeš: „Da, pašo!”
Nemoj da te uništim.
Sve sam ovo pomno isplanirao.
Ako to upropastiš, zadavit ću te.
Želiš li svoj dio, glumit ćeš pomoćnika!
Dilavere!
Pašo?
Što se događa?
Fahriye, kako smo uspjeli ovako podbaciti?
Baš smo zasrali.
Trebali smo uzeti dijamant i otići!
Dobro. Samo…
Daj mi onaj koji imaš.
Ovaj sam sinoć maznula Kirkoru.
Usporedimo ih.
Ma nemoguće ih je razlikovati.
Samo mi ga daj.
Moj su ukrali. Nemam ga.
Dobro jutro.
Dobro jutro, g. pomoćniče…
Ali, g. pomoćniče, ta odora…
Gospodine, ja sam Vahap Talha, poznat i kao bogati paša.
Priredili smo vam malu predstavu. To je tradicija.
Zamijenili smo se da bolje upoznam obitelj i iz sigurnosnih razloga.
A i da bih upoznao djevojke skrivajući identitet.
Baš lijepo. Kako da ovo kažem…
A ja sam Nurettin Sadri i čini se da me smatrate seoskim idiotom.
Ja sam zbilja bogati paša. Evo, vlasnički list za pola Üsküdara.
-Zaboga! To je stvarno? -Naravno.
G. pomoćniče!
Hej, g. Şuğnu!
Malo je previše popio. Možda je još u krevetu.
Dobro jutro.
-Dobro jutro. -Ali… Oče?
Sine, paša se našalio s nama.
Nisam rekao da je bila šala. Izveli smo tradicionalnu predstavu
poput onih s pomoćnikom, sluškinjom i slično.
Znao sam.
Kunem se da sam znao. Držanje, veličina…
Da vam poljubim ruku.
-Nema potrebe. -Dopustite.
Lud si, mali.
Pašo, doručak je poslužen. Izvolite.
Naravno, no netko mora po mog pomoćnika. Sigurno je gladan.
-Naravno, pašo. -Izvolite.
-Čelo? -Svakako.
-Dobro jutro, sestro. -'Jutro.
Dobro jutro.
Samo provjeravam pomoćnika.
Gospodine pomoćniče?
Evo. Ovo je savršena kopija.
Baš ti hvala, čovječe.
Evo.
Ovo je vrlo vrijedan sat.
Ako novac ne doneseš za tjedan dana, zaboravi da postoji.
Dobro. Neka tako bude. Dat ću sve od sebe.
Zbilja si uspio.
Izgleda posve isto.
Baš isto.
G. Agah, kao što možete zamisliti, imam težak život.
Zašto? Jer ne možeš samo izaći i nekamo otići.
Uvijek te osuđuju.
Kladim se da počnu s time da vam dovikuju „bogati gad”, zar ne?
Ili kažu: „Vidi seronjinu kočiju.”
Ili: „Ima sve pa je postao pravi kreten.”
Ne bi išli tako daleko.
Zašto ne bi?
Prestani već jednom.
Pašo, ako smo vas ikako uvrijedili,
molimo da nam oprostite.
Dušo, dolij mu čaja.
Hvala, ali dosta sam ga popio. Hvala.
Pašo, ako nemate ništa protiv, imamo pitanje za vas.
Draga, sad nije…
Molim vas, oče. Samo…
Brak s jednom od nas… I to je bio dio predstave?
Htjele smo to razjasniti. Zar ne, sestro?
Da, tako je. Možete li objasniti?
Došli ste u našu kuću
sa stavom: „Sviđa mi se vaša kći i uzimam je.”
Mi nismo tako odgojene.
Možda sam preizravna, pašo,
ali ne razumijem.
Ili da vas zovem g. Dilaver?
Dilaver? Odakle sad to?
Ja se zovem Vahap.
Piše čak i u enciklopediji.
Odakle ti uopće to Dilaver, mala?
Bog je blagoslovio.
Gđo Nezaket, usput, gdje je moj pomoćnik?
Gospodine, nije u svojoj sobi.
Nije?
G. Agah, evo što ja mislim da bismo mi trebali.
Vi imate Volovsko oko.
Ovo što ja imam ovdje, ako mi dopustite,
jest vlasnički list.
Gledajte. Piše Üsküdar.
Piše Üsküdar. Pa, zapravo,
to je pola Üsküdara.
Pola, kao što vidite ovdje.
Sad…
Znam da vrijedi više od dijamanta,
ali što kažete na to da vam dam vlasnički list i iskoristim taj dijamant?
Znate, kao dar za zaruke. Biste li to prihvatili?
Paša kaže pola Üsküdara, oče.
Tako je, ali koja je to polovica?
Znate li gdje je ulaz u okrug?
-Znam. -Salacak, obalna strana.
-Ta polovica. -Na obali?
-Obala će vrijediti sve više. -Da. Naravno.
To je točno pola.
Evo.
Oprostite, pašo, ali ne znam što da sad kažem.
-Pola. -Necati, idi vidjeti tko je, sine.
-Sad… -Kaže da je to obala.
Već satima lupam na vrata, dijete.
Ovo je nečuveno!
Znaš li ti s kime razgovaraš?
-S kime, gospođo? -S kime?
S kime?
Vidiš, ti uopće ne znaš tko sam.
Ovo je skandal! Zar je lud ili što?
Kunem se, djevojke!
Derala sam se na vratima. Zašto niste otvorili?
Onaj s jebenim brkovima umalo da me nije pustio unutra.
Samo je zurio u mene
iako sam mu rekla da sam Yasemin, dojilja kćeri g. Agaha.
Koja Yasemin?
„Koja Yasemin?”
Ta Yasemin! Sad si zadovoljan?
Tko je pak ova?
Nemam pojma.
Cure? Kaže da je vaša dojilja. Pobrinite se za gošću.
Dobro došli, gđo Yasemin.
Hvala, Nartane, dušo.
O, Nurtane, Yektane, ljubavi moje.
Jesi li to ti, Agah? Pohotniče stari!
Odmah sam ti prepoznala glas.
Zašto me niste pustile unutra, popišanke?
Tko je ovaj čovjek?
Neznanac? Da se pokrijem?
Upravo mu je otpao orden.
Prestani s ovom predstavom. Gubi se.
Evo ti tvoj orden. Sjedni, sinko.
Sjedni.
Slušajte! Imam važne vijesti za vas. Nećete vjerovati.
Kruži ta velika glasina
da je Volovsko oko ukradeno.
Znate da posvuda imam uši.
Odmah sam odjurila na veliki bazar
i zamolila najpoznatije vračare da mi pomognu u istrazi.
Ispada
da se toliko toga dogodilo
dijamantu!
Odlazi! Usred smo razgovora.
Pašo, molim vas, smirite se.
Ostavite jadnu ženu na miru.
Lijepa moja.
Pašo, nećete vjerovati što sam otkrila.
Ali razgovarali smo o vlasničkom listu.
-Da. -G. Dilaver.
A da prestanete pokušavati?
Čini se da ga je vijest prilično potresla.
Pašu.
Bog te blagoslovio.
Hvala na vodi.
Bože pomozi…
Bilo kako bilo,
na kraju sam posjetila Zuhuratbabu.
Ondje živi taj čovjek.
Baci pogled na vodu
i kaže ti gdje je točno dijamant.
Nisam oklijevala otići onamo.
Poznajemo se godinama i ipak sam kod vas zarađivala za život.
Pa sam uzela dijamant i došla ovamo.
Izvoli, Agah.
Nemoguće.
Dijamant imam ovdje. Vidiš?
Ne bih bila tako sigurna, g. Kirkor.
Možda je ovaj.
Tko je Kirkor?
Nezaket!
Izdaja, ha? Onda dobro.
Evo pravog dijamanta. Ostali su lažni.
Pokaži im.
Ovo je jedno i jedino Volovsko oko.
Možda je ovo?
Čini se da se sve razotkriva budući da svi otvoreno razgovaramo.
Ma završili svi vi u paklu.
Nisam li rekao da ostanete uživljeni u lik?
Gledajte njega. Dva dana ne izlazi iz lika.
Ali, g. Agah, ja zbilja jesam bogati paša.
Daj, za Boga miloga.
Evo ideje, g. Agah.
A da ja zadržim sve dijamante?
Odnijet ću ih draguljaru pa neka otkrije koji je pravi.
Za to vrijeme, vi možete zadržati vlasnički list za pola Üsküdara.
Prava si mustra, Dilavere!
Nema ni paše ni pola Üsküdara. Ovaj lopov je Dilaver iz Ahırkapıja.
G. Agah…
Zovem se Kirkor. Kirkor Papatyan.
Znam, dragi moj.
Znaš, je li?
A odakle točno poznaješ Nezaket?
Hajde, reci nam.
Ti si Apti iz Balata!
Misliš da kostim to može prikriti?
Došao je ovamo prerušen u pašu.
Sigurno ste shvatili da je on tip koji je došao kao paša.
-Ne. -Ne.
Ma šalite se!
Hoćeš li prestati?
Saslušajmo gospođu. Hajde.
Djevojke, ova voda ima moć
razlikovati pravo kamenje od lažnog.
Stavimo sve kamene u bakrenu zdjelu
i saznajmo
koji je pravi dijamant.
Da, učinimo to.
Ja ću prva.
-Počinjemo. -U redu.
-Evo. -Evo, uzmi i ovaj.
Yektane, hvala ti, dušo.
Je li ovaj pravi?
Ili je ovaj?
Ili ovaj? Taj? Ili ovaj?
Da vidimo koji je.
Abrakadabra!
Koji će biti moj? Koji, ha?
Kamenje tu sada čeka.
U zdjeli se sprema sudbina neka.
A svekrva moja
zmija će ostati dovijeka.
Abrakadabra!
Koji će biti moj? Koji?
Bože, oprosti nam. Uz Božju pomoć! Neka zlo oko nestane.
-Može? -Hajde.
Da ga izvadim?
Hajde, izvadi ga.
-Daj ga. -Sanjaj!
Što? Je li ovo neka šala?
Ne, sinko. Pogledaj sam. Vidi.
Ovo znači da su svi bili lažnjaci.
Gdje su dijamanti, dovraga?
Kakvi dijamanti?
Apti, zadavit ću te!
Polako. Svi natrag. Zovu me Apti iz Balata.
Jebeš i tebe i tvoj plan, Dilavere!
Bila bih bogata da sam ostala uz Kirkora!
Ti si me nagovorila na ovo!
I s njim si bila u dosluhu?
Čak ste pripremili lažno kamenje.
Mi smo ih samo htjeli pošteno ukrasti.
Upropastili ste mi savršen plan! Gdje su ti dijamanti?
Nitko nikamo ne ide.
Svi smo zajedno u ovome!
Baci ga. I ti. Baci ga!
Mogu li te zvati Kirkor?
Da, kvragu. Već me dva dana pokušavaš preveslati.
Vjeruj, platit ćeš za ovo.
Jesam li rekao da sam paša? Došao sam kao pomoćnik.
Bio je koma, pa sam morao uskočiti.
Pazi!
Bekire, baci pištolj ili ću ti prosvirati glavu.
-Učini to, gade! -Čekaj!
Kirkore, zašto te nitko iz tvog tima ne sluša?
Stari, zar si poludio?
Jedan kamen mora biti pravi.
Lijepo ih podijelimo i otiđimo odavde u miru. Polako!
Nikada! Zašto bih imao posla s vama lopovima?
-Kako se usuđujete? Tko ste vi? -Ne predlažem da ih dijelimo popola.
Možemo ih podijeliti na deset. Vama sedam, nama tri.
Dakle, podjela 30-70.
Tko će sve to izračunati?
Čekaj malo.
Izveo sam najbolji trik dosad, pa ih ja zaslužujem.
Dosta! Počet ću pucati.
Čekaj, ljubavi. Molim te.
-„Ljubavi”? -To je šala.
Šala? Tebe ću prvog upucati.
-Vadi kamenje! -Prestani!
Što se ovdje događa? Tko ste vi?
Pa, gospodine… Mi…
Da sad imamo neku zgodnu zvučnu kulisu,
vidjeli biste da nismo ljudi kakvima nas smatrate.
Na primjer…
Da imamo neke melodije na kanunu…
Šuti, huljo!
„Huljo”? Sviđa mi se. To mi je najdraža riječ ovog doba.
-İkrah, svi su ovdje? -Jesu, gospodine.
G. Kirkor, jeste li vi glumac?
Jesam.
Biti glumac dugo je putovanje.
Što uopće znači biti glumac?
Postojimo dok glumimo. Kad odemo, naši glasovi…
A lopovluk vam je osobni hobi?
Podlegli smo iskušenju, g. Agah.
Tko god vam je rekao da je u ovoj vili dijamant
najviše se ogriješio.
Da, ovdje imamo kamen. I doista se zove Volovsko oko.
Necati, pokaži im, sinko.
Evo ga.
Isto kao i vaše. Potpuno isto.
G. Agah, vrijedi li kojim slučajem kao otprilike pola Üsküdara?
Jedva će pokriti put do Üsküdara.
To je ukras s lustera.
Ara nam je ovo izradio u Şişhaneu.
U biti je to bezvrijedan komad kamena.
No pročulo se da je riječ o dijamantu.
Zovu ga Volovsko oko g. Agaha. Nema nikakvu vrijednost.
Vadimo ga iz kutije
i pokazujemo okolo s vremena na vrijeme da izdvojimo prijatelje od neprijatelja.
Sam je kamen bezvrijedan,
ali pokazuje nam tko jest vrijedan i gdje se krije prava vrijednost.
To je kamen kušnje, takoreći.
Sad se gubite odavde. Neću vas prijaviti vlastima.
G. Agah, mogu li vam poljubiti ruku?
Ni pod razno.
Samo pitam.
Prebit ću vas ako vas opet vidim ovdje.
Hej, Treneru kornjača. Šuti i gledaj svoje posle.
Nosi se.
Dobro poznajem takve kao ti.
Odjebi.
Kakav je vaš plan?
Idemo kamo nas put odvede.
-Jesi li se okušao u glumi? -Gledao sam nekoliko predstava.
-Dojilju si izvrsno odglumio. -Hvala.
Ja sam bio bolji kao pomoćnik ili kao paša?
Nisi ti za to, čovječe.
Da, to mi često kažu.
-Ali ja sam bio najbolji pijanac. -Ne. Njegov je bio bolji.
-Pomislio sam čak da se usrao u gaće. -Daj!
Uskačite. Razgovarat ćete poslije.
-Hajde, dečki. Dođite s nama. -Pa i mogli bismo.
Hajde.
Hvala.
Idemo!
Da sad imamo neku lijepu glazbu,
ljudi bi mislili da smo pozitivci.
Imaš pravo. Mislim da je vrijeme da je puste.
KRAJ
Mrzim pomisao da sam mrzovoljni starac. U redu?
Pa bih se s vama pozdravio uz neku lijepu pjesmu.
Gledajte. To je Neco.
Takvoga glasa nema nigdje.
Pjesmu koju ću vam pustiti skladao je Olcayto Ahmet Tuğsuz.
Reci mi!
KRAJ
Prijevod titlova: Bernarda Komar