У мене є принцип.
Я дивлюся й знімаю фільми всіх жанрів.
Ось. Бачиш?
-Знімаєш це? -Так.
Мої відеокасети, моя колекція.
Різні фільми.
Знаєш…
Коли ми випустили «Япрак»…
Ага.
-Була дивна реакція. -Яка?
-Пам'ятаєш, події розгорталися в маєтку? -Так.
Через це всі почали продавати свої маєтки.
-Ого! -Маєтки в Єсілкої пустували.
Вони нікому не були потрібні.
Дехто поміняв їх на квартири.
Коїлося щось неймовірне!
Реакція була шалена.
Я був такий радий цій реакції.
-Я приходжу сюди щодня. -Он як?
Хоч я більше не знімаю кіно, я їх пишу.
Сценарії й таке інше.
-Тому… -Ага.
Я не можу втриматися, навіть якщо це не має сенсу.
Знаєш, «Япрак» був моїм першим фільмом із моїм старшим братом Джемалем. Ось він.
-Ого. -Джемаль. Спочивай у мирі.
-Мій перший фільм з ним. -Хай спочиває в мирі.
Так.
Ого! Цигарка?
-Досі курите? -Одна на день не завадить.
Потім я зняв чудовий сімейний фільм.
Натхненний такими речами, як «Щасливі дні» й «Родинна честь».
Фільми Ертема.
Знаєш, ті, де дружні сім'ї,
де всі обіймаються,
де всі чесні люди й тяжко працюють?
-Справжня родина. Я зняв такий. -Яка назва?
-Хочеш знати? -Що?
-«Засмучений батько». -Ага.
Але без поворотів не обійшлося.
Я додала поворот.
Хто там знімався?
Я був батьком.
Мамі теж брав участь, хай спочиває в мирі.
Хай спочиває в мирі.
Він був капітаном Хізиром.
Капітаном Хізиром, моїм другом.
Я був батьком,
а малі грали синів.
Так.
Феріде теж була там.
Чудовий фільм. Подивіться й його.
-Подивимося. -Подивимося, а потім поговоримо.
Гаразд.
ЖИТТЯ Й ФІЛЬМИ ЕРШАНА КУНЕРІ
Присягаюся, я вб'ю тебе!
Заберіть у нього «Марібу»!
-Він його розіб'є! -Не треба!
Ти все зіпсував! Ти більше мені не брат!
-Добре! Хай так! -Ти для мене помер!
Заради Бога! Відпусти мене.
-Ти порнушник! -Замовкни!
-Не підставляй нас. -А це що таке?
-Язичники! -Я тебе заколю!
-Зроби це! Давай! -Про мене в новинах писатимуть!
Сім з половиною тисяч.
Вибач. Я думав, тобі вже заплатили.
Благаю, Ершане. Якби заплатили, я б не… Досить.
Якщо ви збираєтеся сваритися через такі дрібниці,
вам краще не бачитися.
Годі. Час вам помиритися.
Ні, дорогий. Він має вибачитися
й пообіцяти допомогти зібрати кошти для нужденних.
Знову ця маячня про нужденних?
Ого! Я не знав, що ти тут, Джемалю.
Можна мені трохи взяти?
Бачиш? Усе йде нужденним.
Кажу тобі, гра була фантастична.
Ми грали до світанку.
Люди кидали 30, 40, 50 тисяч,
наче це були папірці.
Гаразд, Дасті.
Агов!
Більше не приходь до мене. Будь ласка, йди.
Джемалю, йди.
Заради Бога, прошу.
-На добраніч. -На добраніч.
Ершане. Хіба я нічого для тебе не вартий?
Мені не потрібна точна цифра, але хоча б щось?
Між нами все могло б бути інакше.
І ти був абсолютно правий.
Я обожнюю кінобізнес! Це чисте кохання!
Бережи себе.
Тюлай, люба, я йду.
Якщо у тебе є старий одяг, який ти хочеш віддати…
Є шуба, яку я ніколи не одягала.
Невже? Це лисиця?
Ага. Старий лис.
Можна мені її? Я віддам нужденним.
Це я, певно, даю нужденним, бо в мене її досі немає.
Розумію. Вибач.
Спершу винесемо все з фургону. Апаратуру розставимо потім.
Я вже подивився список.
Дайте-но сюди.
Чудово.
Виглядає добре. Дуже добре.
-Виглядає добре, так? Супер. -Цей район.
Скоро в Стамбулі не буде місць,
де нам знімати фільми, Ершане.
-Ну що? -Усе гаразд.
А як щодо столярної майстерні?
Якщо є нижній поверх, нехай вона буде там.
-Є. -Завжди можна знайти інше місце.
Пане Ершан! Можна взяти автограф?
Звісно, чому б ні? Ходімо.
-Містере Пайро, сфотографуєте нас? -Так. Давай.
-Гаразд. -Ще один?
-Годі, хлопці. У нас робота. -Діти…
Пане Ершан, у мене є ідея для фільму про карате.
«Граф Фуй Пунь».
Годі, хлопці. Забирайся.
Ми знімаємо купу фільмів. Ти за ними не стежиш?
Молоде покоління нестерпне, Ершане.
Це не моя провина.
Пане Ершан. Ви знімаєте фільм? Я теж хочу в ньому грати.
Малий, хто твій тато?
Це що, державна установа?
Мій тато Аріф, продавець килимів. І що з того?
У нас є Муаммер і я. А Ченґо залучає молодих талантів.
-Сюди, Ченґо. -Беркун теж.
Привіт, Ершане. Це друг, про якого я розповідав, Семіх.
Семіх? Де решта його?
Я очікував когось більшого.
Привіт. То де мій трейлер?
Який трейлер?
Такий Семіх. Йому потрібен трейлер.
Ти питаєш про трейлер, а не про сценарій?
Розумієте, ми, молодь,
виведемо турецьке кіно на новий рівень.
Трейлер на першому місці.
Перенесімо це на знімальний майданчик, а тоді подивимося.
Так. Спершу турецьке кіно.
Тоді можна вийти на новий рівень.
-Гаразд. Ходімо. -Ченґо?
Ходімо, друже.
-Клятий трейлер! -Допоможімо.
Трейлери — хороша ідея.
Можна відпочити між дублями.
Хороша ідея, якщо трейлер є. У нас його немає.
-Тримаєш? -Ходімо.
Я проходив прослуховування.
Припини. Ти змушуєш мене плакати. Коли ти їдеш?
Зівтра.
Завтра? Ти маєш піти сьогодні!
Геть. Я не хочу бачити тебе!
Стоп.
Семіху. «Завтра», а не «зівтра». Говори нормально.
Ершане, що таке?
-Тепер батько лаз? -Просто пробую персонажа.
Ершане, пробач.
Але замість того, щоб сказати «коли ти їдеш?»,
спробуй «ну шо, коли ти їдеш?»
-«Ну шо»? -Ну шо.
Про що він?
Слухай. У синів немає лазького акценту, а в батька є?
Не знаю, брате.
Застосовувати акценти без консультації з тренером з діалектів…
Ну, не знаю.
Ченґо, відведи його до трейлера, доки йому не надерли дупу.
Я експериментую з персонажем. Що це за ставлення?
«Ми шо, не на репетиції?»
Тримаймося того, що можемо.
Нехай моїм персонажем буде лаз, а ти поводься нормально.
Тоді ти спробуй.
Чому не слухаєшся, дурко?
Помовч, йолопеня!
«Йолопеня»? А це не занадто?
Гаразд.
Тоді роби все як знаєш.
Нехай мій персонаж буде лазом.
Ти хоч читаєш, що сам пишеш?
У капітана Хізира немає акценту, а тесляр Медет — лаз?
Хіба Хизир не лаз?
-Лаз. -І?
Ну…
Гаразд. Сам роби. Усе гаразд.
Ти можеш бути албанцем.
Можу? Як у тебе з албанською?
-Почни з «Abe mori», а там як піде. -Що скажеш?
Ні. В тобі цього немає.
Повір, ти не подужаєш.
Я ні? Гаразд. Тоді ти це зроби.
Мамі все зробить, ясно? Нехай усе робить.
Давайте, хлопці.
Збирайтеся. Сфотографуймося перед початком.
-Тепер, коли вся команда тут. -Батько посередині.
То я не подужаю?
Готові? Ближче. Ось так.
Гаразд. Починаємо.
«Засмучений батько».
Ось і…
все.
Без албанських акцентів?
Нічого собі.
ТОВ «КУНЕРІ ФІЛМ МОНТАЖ ІНДАСТРІЗ».
Ерджане, Ґюрджане!
Озджане, Терджане! Сюди, хлопці.
Яйця остигають. Швидше!
-Доброго ранку. -Сідай, сину.
-Доброго ранку. -Доброго.
-Це моє місце. -Сідай, синку. Клич старшого брата.
Виходь уже!
-Іди вже. -Годі мене штовхати.
-Сідай. -Навіть газету не почитати.
-Давай, синку. -Мені міцний, тату.
Віддай моє яйце, ідіоте.
-Давай. -Тату, мені легенький.
-Тату! -Сідай, синку.
-Зроби легкий чай. -Ось, сину.
Розбий.
Ось так!
Моя сорочка?
Я випрасував, але потрібен новий ґудзик.
Сьогодні без сосисок?
-Я не люблю сосиски. -Ми любимо.
Тату, у цих двох сьогодні немає занять. Вони їдуть на екскурсію.
Он як? Екскурсія?
Вони молоді. Хай їздять, коли є можливість.
П'ятисот мені вистачить, тату.
Справді? Добре.
Ти одного сина любиш більше за інших. Це так засмучує.
Я б ніколи так не зробив.
-Ось, синку. -Дякую.
Чому б вам не поїсти шоколадної пасти?
-Ось. -Якщо це допоможе.
Чому ти так сказав, синку? Що сталося?
Бос знову мене сварить. Каже, що звільнить мене.
Важко працювати на інших, тату.
Усім треба працювати, синку. Треба бути сильним.
Я стану босом тільки-но випущуся.
Спочатку закінчи перший курс.
Тату!
У мене сьогодні побачення. Підкинеш мені грошенят?
Ти її кохаєш?
Присягаюся, так.
Вона хоче поїсти в «Крістал». Може, потім піти в «Ґюльхане».
П'ять тисяч достатньо.
-Певно, дуже її любиш. -Так.
-Ось, синку. -Який ранок!
Сідайте, капітане Хізир.
Я пішов, хлопці.
Цей мотлох досі там.
Що з хлопцями, які займаються цим, Медете?
Прийдуть. Сідай. Я принесу тобі чаю.
Машина на ладан дихає,
а тато не бачить цього, дядьку Хізире.
Вона корисна, синку. Я так не можу.
Як ти, Медете?
Усе добре. Їж шоколадну пасту.
Яку?
Ці вовки нічого не лишили. Я бачу дно банки.
Я пішов.
Дай мені 500, тату.
-П'ятсот? -Тоді я маю отримати 1000.
Гаразд.
Ось, синку. Успіхів у навчанні.
-Дякую. -Бувай, синку.
-Геть з дороги. -Поглянь на них.
Медете, якщо тебе побачить чоловік,
він роздавить власний член каменем, щоб ніколи не мати дітей.
Що за фігня?
Як ти терпиш життя з ними?
Просто скажи, Медете.
Це мої хоробрі хлопці, капітане. Хоробрі хлопці.
Хоробрі, аякже.
«Тату, дай 500». «Тату, дай 1000».
Тобі б не вистачило навіть якби в тебе був власний банк.
Зрештою, я для них і батько, і мати.
Медете. Не зважай на гроші.
Але робити жіночу роботу… Зрештою це зведе тебе з розуму.
-Має бути межа. -Припини, Хізире.
Цьому будинку потрібна жінка, Медете.
Мені не подобається, куди ти йдеш.
Мушу визнати, це тобі пасує,
але це інша справа.
Бідна домогосподарочка.
Вони для мене все, капітане.
Я зруйную весь світ,
якщо їм хтось нашкодить.
Ти не слухаєш, Медете.
Ти забагато віддаєш. Це неправильно, брате.
Усі вони дорослі, але ніхто з них ще не годувальник.
Ти робиш неправильно.
Кажу тобі, через це будуть проблеми.
Кажуть, батько годує пташенят, поки вони не покинуть гніздо.
Що ти мелеш? Вони засирають тобі гніздо.
Здихайся їх.
Привіт, тесляре Медет.
Привіт, Філіз. Заходьте.
Я принесла долму.
-Твоя мати її зробила? -Ні, я.
Я принесла їх, бо ми сусіди й вони пахнуть аж сюди.
Ти цілий день деталі поліруєш.
Медете, ти чув, що сказала Філіз?
Просто залиш її.
Але я не пущу тебе з пустими руками. Дам фрикадельки.
Не варто.
Мені деталі полірувати не треба.
Ти з глузду з'їхав, Медете?
Вона фліртує з тобою, а ти поводишся, наче ти її тітка.
Навіщо ти сказав про фрикадельки?
Вона не фліртувала, Хізире.
Кажу тобі, вона з тобою фліртує.
Долма була лише приводом.
Я давно повісив свою скрипку. Навіщо їй фліртувати зі мною?
А ця дівчина мила.
Ти маєш схаменутися.
Вафлі? Серйозно, Ерджане?
Ми могли б сходити хоча б у пекарню.
Я прогуляла школу заради цього.
Я відвезу тебе у найрозкішніші місця. Треба лише щоб моя ставка виграла.
Мій батько дуже злиться на мене через це.
«Що ти бачиш у цьому жебракові?»
Треба було сказати, що я бідний, але з великим…
Як йому таке сказати, дурню?
Ми колись скажемо.
Просто викладу на стіл.
Не сміши.
-Я про свідоцтво про шлюб. -Ой.
У нього не буде вибору, окрім як прийняти це.
Лише одну, пане.
Дякую.
Вперед, Сталево-сірий!
Давай!
-Ти клятий… -Ми програли.
Пішов ти й твої копита!
Озджане, даси сотню? Подвійна ставка.
Спокійно, Ерджане. Ти тринькаєш батькові гроші.
Займайся своїми справами.
Годі марнувати час, Медете. Карбюратор накрився.
Заджи.
Тесляре Медет.
Знову вона тут.
Мама прислала тобі тулумбу. Каже, вона піднімає все, і настрій теж.
Розумію. Дякую. Не варто було.
Твоя мати так сказала?
-Не працює? -Ні.
А якщо ззаду спробувати?
В цьому немає потреби.
Так, Медете?
Мама хоче з тобою поговорити, коли будеш вільний.
Гадаю, це пов'язано зі мною. Не знаю.
Я прийду ввечері, коли нагодую хлопців.
Домовилися. Гаразд.
Завали вже її.
Навіть я вже шаленію від напруги. Досить.
Це донька сусідки. Як тобі не соромно?
Медете, якщо машина зламана, не марнуй хорошу тулумбу.
Я візьму.
Клянуся, я тебе заколю.
Раптом з'явилися яйця?
Хіба не розумієш? У неї все палає.
Присягаюся, ти йолоп.
Годі вже.
Мені ще прати треба.
Мені не подобається, куди ти йдеш.
Це погано скінчиться.
Якщо ти сам не з'їси, хтось інший це зробить, Медете.
Іди геть, заради Бога.
Ось так.
І де вони всі?
Ось і вони. Дякувати Богу.
-Де брати? Я так хвилювалася! -Звідки мені знати?
-Що на вечерю? -Суп із зеленої сочевиці, плов, йогурт.
Ще один вечір в армії.
-Де вас носило? -Моя зміна просто…
-Спокійно, бичаро! -Досить штовхати людей!
Я так хвилювався!
Ще один день закінчився?
Так, дай мені. Доведеться їсти сочевицею.
Це смачно, синку. Дай сюди.
Ось. Брате.
Цей невдаха почав курити.
Бачиш? Ось пачка.
Озджане! Що це, синку?
Що ти хочеш? Думаєш, я можу собі дозволити імпорт?
Як екскурсія?
Ми програли перший заїзд.
Замовкни, бовдуре.
Ерджан? Що таке, синку?
Твоя дівчина тобі відмовила?
Замовкни.
Ерджане, що сталося, синку?
Кажуть, я надто бідний. Не дають одружитися з їхньою донькою.
Ми й правда бідні, синку.
Це правда.
Може, треба знайти дівчину
з того ж прошарку суспільства.
Знаєш що ще, тату? Бос Ґюрджана звільнив його.
Тихо.
-Ґюрджане? -Це правда, тату. Звільнив.
Ні! Він не може.
-Ніхто не може… -Заспокойся, тату.
…звільняти моїх дітей, ясно?
-Тату, все гаразд. -Тату.
-Хлопці! -Заспокойся.
-Усе гаразд. -Що він сказав?
-Заспокойся. -«Тебе звільнено»?
-Будь ласка. -Заспокойся.
-Усе добре. -Я йому покажу!
-Гаразд. -Я поставлю його на місце.
-Все. Заспокойся. -Спокійно, тату.
-Я йому покажу. -Так.
-Усе. Я спокійний. -Тихо.
Просто їж. Я не хочу, щоб ви голодували.
Двері були відчинені, тож я ввійшла.
Мама зробила попкорн.
Вона сказала, ми можемо подивитися серіали
й зробити що-небудь під ковдрою.
Вона забагато говорить.
Не смійтеся!
Почнімо готуватися до завтрашнього весілля.
Не кажи це слово. Ти змушуєш мене нервувати.
Ось так. Готово. Усі мають добре зіграти свою роль.
Давай. Іди туди.
Впади сильно, щоб тато почув.
Авжеж.
Ісмете, дай мені ніж.
Годі говорити про Фікрета, щоб ми могли поспати.
Якби ти бачив, яка вона нещасна…
Я так хочу курити, що голова болить.
Благаю тебе, лягай спати.
Як тут заснути?
Я боюся, що вона вб'є себе.
Не перебільшуй.
Ні! Ти це чув?
Що чув, жінко? Нічого. Іди спати.
Це не нічого.
Нагорі сталося щось жахливе. Ходімо перевіримо.
Я викраду Айше.
І приведу її сюди.
А як же твоя робота?
Ти підбурив тата.
Якщо він дізнається, тобі кінець.
Він же не піде говорити з босом.
Можна й мені цигарку?
Не лізь поперед батька в пекло. Як школа?
Він би сказав, якби колись там був.
Що ви тут робите? Курите?
Ні.
Чому ви залишили мене з нею? Вона задрімала.
Що тепер?
Загорнімо її в килим, тату.
Як зробили з Емель Саїн у тому фільмі.
Припини. Думаєш, у нас є такий килим?
Допоможи підняти її.
Медет? Що ти робиш?
Вона заснула. Я віднесу її додому.
Не кидай дівку в смітник.
Вона ще нічого.
Припини, заради Бога.
Який хлопець. Він ніколи не навчиться.
Пані Їлдиз?
Тату. Мені вже пора йти.
Розумію, синку. Я йду.
-Я тут. -Став на Блискавку в першому.
-Я ставлю на Зазу. -З мене досить.
-Що? Зазу? -Він арабський.
-Мені порадили. -Чорний жеребець…
-Це все? Ти чого? -Став на Блискавку.
-Тату. -Так, Ерджане.
-Ось, синку. Ти не їв. -Дякую, тату.
-Ось, синку. -Немає грошей?
Так. У мене є, синку.
-Ось. Успіхів у навчанні. -До зустрічі.
-Дякую. -Ось, друже. Іди.
Ґюрджане. Ти не йдеш на роботу?
Я не працюватиму на того, хто постійно мене лає.
Якщо ти не підеш, то піду я.
Він тебе лаяв?
Тату, а ти знаєш адресу?
Думаєш, адреса має значення для батька?
Зрозумієш, коли станеш татом.
Куди він у біса йде?
ІТІБАР ЛОДЖІСТИК
Я сказала йому, але він не слухає, пане.
Авжеж.
Вибачте, але пан Кані не може прийняти вас.
А я не можу прийняти це!
Стійте! Що ви робите?
Я батько.
Я тебе вдарю.
Що таке, Жале? Хто це?
Я батько. Ось хто я.
А ти, мабуть, могутній пан Кані?
Я не розумію, пане.
Ґюрджан! Я батько Ґюрджана.
Пам'ятаєте того,
хто тяжко працює,
щоб у тебе було масло на хлібі,
щоб у тебе були яхти та квартири?
Я його батько.
Хто такий Ґюрджан? У якому відділі він, Жале?
Так, Ґюрджан. Єдиний і неповторний.
Малий, який дивився мені в очі коли він був отакого зросту
й казав: «Тату, я буду льотчиком».
Ґюрджан… Як його прізвище?
Пане.
Дозвольте сказати кілька слів.
Можливо, ви великий і могутній пан Кані…
Запевняю вас, у нас немає такого працівника.
Ґюрджан Тірмікчі!
Ґюрджан Тирмікчі
Є Ґювен Інтепе й Ґьокмен Пакер,
але нікого на ім'я Ґюрджан.
Ні, його звати Ґюрджан!
Придивіться. Ґюрджан.
Це мої діти!
Заради Бога, тут немає Ґюрджана.
Ні! Я не дозволю тобі плюндрувати моїх дітей!
Нікому не дозволю. Ніколи!
Моїх дітей не можна плюндрувати!
-Боже. -Пане Кані!
Пане!
Так.
У нього кататонія.
Життєві показники в нього теж дивні.
-Що ви маєте на увазі? Це погано? -Ну…
Як ви мене дістали!
Якщо зараз 80-ті…
це не означає, що треба це робити.
Це довбана лікарня!
Його тіло пережило велике потрясіння.
Він безкорислива людина?
Надмірно.
Схоже, він віддавав і віддавав.
Ви казали, в нього діти.
Вони вже дорослі чоловіки, здатні на все.
Він їм був і батьком, і матір'ю,
і це триває роками. Мабуть, справа в цьому.
Ні краплі тестостерону не лишилося
в організмі пана Медета.
Що це?
Статевий гормон й анаболічний стероїд.
Його надто самовіддана особистість
поступово перетворила його тіло
на організм матері.
Його мозок перейшов у режим захисника й піклувальника.
З медичної точки зору, проблема лежить у pia mater.
Стародавньою латиною
«pia mater» означає «м'яка мати».
Але з його dura mater
і павутинною mater усе добре.
Що це значить?
Це означає…
Простими словами,
зараз він носить свої яйця просто так.
Я казав йому.
Я сказав йому не робити цього, але він не послухав.
Дивіться, що сталося!
Вони мої діти.
Я був їм і матір'ю, й батьком.
Господи.
ще такого не бачив.
Лікарю, з його голови йде світло.
Вам двом треба звалити.
Мені не потрібні неприємності.
Періхан! Я людина позитивної науки…
Валіть звідси.
Періхан!
Зрештою, ви звели його з розуму.
Лікар сказав, він збожеволів.
А світло? Мабуть, це доброта.
Тату?
Ти нас чуєш, тату?
Озджане, Терджане,
Ґюрджане, Ерджане!
Усе, хлопці. Ідіть у свої кімнати.
Лягайте спати раніше, хлопці.
Успіхів у навчанні.
Це мої хлопці!
Чорт забирай.
Він зірвався.
Може, є перемикач, щоб його вимкнути.
Ні, я перевірив.
Що нам робити?
Пишайтеся собою. Бо це все через вас, покидьки.
Соромно вам має бути.
Це мої діти.
Привіт, тесляре Медет.
Мама сказала, що я можу переночувати.
Що з ним сталося?
Його голова випромінює світло.
Лікар сказав, забагато доброти.
Ні. Будь ласка, Медете. Я не можу з увімкненим світлом.
Не ті час і місце, дівчинко.
Я був їм і матір'ю, й батьком.
Тату. Хто я?
Ерджан?
Скільки тут пальців?
П'яти тисяч лір вистачить, синку.
Якщо твій брат отримає 500, інший має отримати 1000.
Терджане, вдягни щось тепле, синку.
Не замерзни.
Вони мої діти!
Я знаю! Тримайся.
Подзвонімо Уґуру Дюндару, поведемо його на ТБ.
Що? Нам не потрібен Уґур Дюндар.
Ми були б такими знаменитими.
Це правда.
Скільки людей у світі може випромінювати світло з голови?
Ми візьмемо плату з глядачів. Ні, продаватимемо квитки.
Ні, не вийде.
Може, поставимо намет як у Шехзадебаші.
Назвемо його «Випромінюючий батько»,
братимемо 500 за поцілунок руки.
Ерджане, як щодо 500 за поцілунок руки, і 1000, щоб потиснути її?
Слухай. Надрукуємо величезний банер.
Ми з Озджаном сядемо у вантажівку й кричатимемо в мегафон.
Нам це не знадобиться, коли ми будемо на шоу Уґура Дюндара.
Змусиш бідолаху танцювати в наметі як циркову мавпу?
Сором вам усім.
Медете, брате, я піду.
Ти нарешті засяяв, але вже пізно.
Сподіваюся, Бог тобі допомагатиме.
Йди собі, капітане.
Це наш батько й наше рішення.
-Він нас розігрує. -Так.
Він хоче свою частку.
Не знаю, в кого це ви такі.
Сподіваюся, не в маму, бо я її часто проклинав.
Його світло горітиме всю ніч?
Хіба це не марнотратство?
Філіз, гадаю, тобі краще повернутися додому.
-Думаєш? -Звісно. Ходімо.
-Іди. -Ну добре.
Пам'ятаєш Медета? Тесляр. Це він.
Це Уґур Дюндар, люди!
А ось і він.
Бакі, ти записуєш?
Вітаю, шановні глядачі.
Ми тут, у маленькому районі Фіндикзаде.
Оточені зацікавленими сусідами,
ми стоїмо біля дверей теслі Медета,
улюбленого, шанованого й безкорисливого батька.
Я поговорю з ним за хвилину.
-Пане Уґуре, заходь! -Заходь!
-Іди всередину. -У будинок.
Тепер я зайду в будинок, шановні глядачі.
Браво!
Чудово.
Пане, це Уґур Дюндар. Будь ласка, впустіть.
Відчините двері?
Це Уґур Дюндар.
Прошу, відчиніть двері.
Не відкривай.
Не роби цього.
Прошу, відчиніть двері.
Може, відчинимо?
Чекай на мій сигнал. Не відчиняй.
-Пане Уґур, зупиніться! -Ти йолоп!
Відкрийте двері, пане.
-Це Уґур Дюндар. Відчиняймо! -Любий, відчини.
Гаразд. Відчиняй.
За мною, Бакі.
Ви мене не чули, виродки?
Вітаю, пане.
Стань сюди.
Бакі.
Привіт, шановні глядачі.
Я з синами пана Медета.
Зараз ми поговоримо.
Знято, Бакі.
Чому не відчинили, щойно я постукав?
Дайте склянку води.
-Ходімо, Бакі. -Води!
Води!
Гаразд. По-перше, він був хорошим батьком?
Так. Завжди.
Це світло — це незвичайно,
але наша любов стала ще сильнішою.
Звісно, ми, як його сини, доклали чимало зусиль.
Ти студент.
Я теж студент, пане Уґур. Я вчуся.
Так, шановні глядачі.
Тепер я хочу звернутися до пана Медета.
Так, пане Медет…
У вас жуки.
Тато тут прибирає. Мабуть, він їх пропустив.
Ясно.
Пане Медет, по-перше, що ви відчуваєте?
Пане Уґур, я почуваюся добре.
Я завжди був добрим.
І це добро ніколи не шкодило мені.
І з вами ваші сини.
Пане, нехай Бог усіх благословить такими хорошими дітьми.
Отже, пане Медет, що ви думаєте про це світло?
Сподіваюся, це добре, сер.
-Дуже сподіваюся. -Дякую.
Любі глядачі,
зустрінемося наступного тижня з новими темами.
Знято, Бакі.
Бувайте, діти.
Пане Уґур.
Ми отримаємо компенсацію за інтерв'ю? В грошовому еквіваленті.
Ні.
І наступного разу відчини двері щойно я постукаю.
Так, сер.
Ходімо, Бакі.
ФОТО З СЯЮЧИМ ЗАСМУЧЕНИМ БАТЬКОМ — 500 ЛІР
Вітаю. Ласкаво просимо.
-Ось. -Дякую.
-Готово? -Дай йому квиток.
Гаразд. Ось так.
-Він заплатив. -Ласкаво просимо.
Так, у мене є. Впусти їх.
-Квиток для пані. -Гаразд. Ось так.
Зачекайте тут, мем.
-Вітаю, Наміку. -Дякую.
-Як дружина? -Добре.
-Озджане! -Їй світло теж допоможе.
-Запусти ще кількох. -Давайте.
-Круто. Дякую. -Ще парочку.
-Станьте в чергу. -Зачекайте.
Люди, ви зможете зробити фото, але поспішіть.
-Швидше. -Не тиснімо на нього.
-Квиток для нього. -Ось.
-Гаразд.
-Дякую. -Ось так.
-Люба. -Дай мені.
-Як справи? -Усе добре.
-Коли будуть готові? -Скільки?
Заберете їх за кілька днів.
Ось так вони виглядатимуть.
Ви питали, чи камера вловить світло.
-Так. -Так.
Ми не шахраї.
-Добре. -Чотири? Авжеж.
Тату, дивись сюди.
Так, тримай очі відкритими.
-Швидше. -Це Філіз.
Сюди, народ.
Я теж хочу фото.
Філіз, усі мають купити квиток.
Філіз, стань у чергу.
-Будь ласка. -Прошу.
Гаразд.
Не стій тут.
-Іду. -Так.
Не заплющуй очі.
Трохи ближче.
Ще трохи.
І…
Готово.
Ідіть, люди.
Хлопці. Ми зачинені.
Батько втомився. Завтра в той же час.
На добраніч.
11 500 лір.
Як у нас справи?
Ти його чув. 11 500 лір.
Серйозно? Продавець фрикадельок більше заробляє.
Чудово. Що він робить?
Спати не лягає. Просто сидить там.
-Світиться? -Так.
Облиште його.
Я прийшов до друга.
Ми щойно зачинилися.
Приходь завтра, купиш квиток, побачиш друга.
-Ось як все буде, так? -Так.
Як скажете.
Будь ласка.
Прошу.
Який дивак. Сподіваюся, я не буду таким, як він.
Він такий неприємний.
Хто це?
Пане Ерджан?
Це я, пані.
Девран Дондю.
Ви сказали, що ми можемо поговорити.
Так. Заходьте.
Неймовірно. Ви буквально сяєте.
-Удень теж світиться? -Звісно.
Пане Медет, видавництво «Дідей»
хоче укласти з вами ексклюзивну угоду.
Ми хотіли б опублікувати вашу біографію
й купити ексклюзивні інтелектуальні права для байопіку.
Включно з правами
на іграшки й, кажучи західними термінами, на мерчендайз.
Мерве, люба, передай.
Проєкт на 50 мільйонів лір.
Чорт забирай.
Пробач, тату.
ЧЕЛІКБАНК ІНКОРПОРЕЙТЕД
Як вас звати? Девран?
Саме так.
Мої діти на вулиці
продавали квитки людям, які хочуть мене побачити.
Так, але це інше.
Останні 35 років я й матір, і батько для них.
А потім сталося це.
Я ніколи нічого для себе не просив. Вони завжди були моїм пріоритетом.
Ось ваш чек на 50 мільйонів.
Прийми його, тату.
Можна його виписати на моиїх дітей?
Але чек на ваше ім'я.
Мерве, передай йому.
Підпишіть, будь ласка.
Там і там.
Ми закінчили?
Так.
-Еджане. -Що, тату?
Ґюрджане, Терджане, Озджане.
-Я слухаю, тату. -Так, тату?
Чи можна якось відплатити батькові за турботу?
Не можна, тату.
Не можна, так?
Чи можна її оцінити?
Так.
Вона коштує 50 мільйонів?
Так.
Тоді бувайте.
-Тату? -Тату?
-Тату! -Де тато?
-Тату! -Куди він дівся?
-Де він? -Що сталося?
-Тату! -Куди ти зник, тату?
-Де ти? -Де він?
-Тату! -Що це таке?
-Тату! -Тату, куди ти?
-Тату! -Де ти, тату?
Скажи! Куди ти подівся?
Тату!
Татуню!
Після тієї ночі Медета більше ніхто не бачив.
Про нього випустили книгу. І фільм.
Але ніхто більше не бачив тесляра Медета.
Хлопці геть пустилися берега.
Вони продали купу мотлоху.
Невдовзі вони переїхали.
Я очолив майстерню.
Я ставлю себе на перше місце.
А одного дня…
Тобі пошта, Хізире.
МАЛЬДІВИ
«Хізире, я пишу це тобі з Мальдів.
Я почуваюся фантастично, рівень гормонів відновився.
Я досі вдячний своїм синам за те, що дали мені шанс прожити це життя.
Без них я б не прийшов до світла.
І точно не був би тут.
Якщо побачиш тих виродків,
скажи їм не пити холодну воду, коли спітніють
і що вони повинні поважати своїх батьків.
Світлом і любов'ю.
Бажаю тобі всього найкращого, Медет».
ЗАСМУЧЕНИЙ БАТЬКО
Добре продається?
Дуже добре.
ЗАСМУЧЕНИЙ БАТЬКО
Треба відсвяткувати.
То дай мені знак.
Ого!
Якби хоч шоколадна паста допомогла.
КІНЕЦЬ
Переклад субтитрів: Антон Бєлов