Jag har en princip.
Jag ser och gör alla slags filmer.
Här. Ser ni?
-Får ni med det? -Ja.
Mina videoband, min samling.
Här finns alla möjliga filmer. Ni vet…
-När Wrapped Up: Yaprak släpptes… -Ja?
-Jag fick konstiga reaktioner. -Hur så?
-Ni vet, den spelades in i en stor villa. -Ja.
-Och bara för det sålde folk sina villor. -Oj.
De stora villorna i Yeşilköy övergavs. Folk ville inte ha dem.
Vissa sålde marken till lägenhetsbyggen. De var inte glada. Kan ni förstå?
Jag var så nöjd. Jag gladdes åt reaktionerna.
-Jag sitter här varje dag. -Ja?
Även om jag inte spelar in film längre, skriver jag.
-Manus och sånt. Så… -Ja.
Jag kan inte låta bli, även om det inte blir nåt av det.
Vet ni, Wrapped Up var den första filmen med min storebror Cemal? Här är han.
-Åh. -Cemal. Må han vila i frid.
-Min första film med honom. -Gud välsigne honom.
Oj, en cigarett?
-Röker du fortfarande? -En om dan skadar inte.
Sen gjorde jag en fantastisk familjefilm.
Inspirerad av filmer som Glada dagar och Familjens heder.
Ertems filmer.
Ni vet, om familjer med stark sammanhållning,
där alla kramas och hankar sig fram på ett ärligt sätt?
-Jag gjorde en sån. -Vad heter den?
-Vill ni veta? En fars smärta. -Jaha.
Men det fanns en twist. Jag lade till en twist.
-Vilka var med i den? -Jag spelade fadern.
-Mami var också med. Må han vila i frid. -Gud bevare honom.
Han spelade kapten Hızır.
Han var kapten Hızır, en vän till mig.
Jag spelade fadern och ungdomarna spelade sönerna.
Ja, det gjorde de. Feride var också med.
-En toppenfilm. Titta på den också. -Det ska vi.
-Gör det så pratar vi om den sen. -Okej.
Jag svär att jag dödar dig!
Ta Maribu-flaskan från honom! Han gör sönder den.
Du har förstört allt! Jag kallar inte dig bror längre.
-Än sen då? -Du är död för mig!
Släpp mig för Guds skull.
-Din gamla porrgubbe! -Käften!
-Nu förolämpar du oss också. -Vad gör ni här?
-Era hedningar! -Jag ska hugga dig!
-Gör det! Kom igen! -Jag ska skapa rubriker!
Sjutusen femhundra lira.
-Jag trodde att du redan hade fått betalt. -Varför skulle jag då…? Strunt samma.
Om ni två ska bråka om såna småsaker är det bättre att ni slutar träffas.
Dags att begrava stridsyxan.
Nej. Han borde be om förlåtelse
och hjälpa till med insamling till de behövande.
-"De behövande"? Trams. -Vilken överraskning att du är här, Cemal.
Kan jag bara få grejen, tack?
Ser du? Allt går till de behövande.
Oj, vilken spelomgång vi hade. Vi spelade till gryningen.
Folk slängde sig med 30 000, 40 000, 50 000. Som ingenting.
Okej, Dusty.
Så ja.
Kom aldrig till mitt kontor igen. Försvinn.
Cemal, bara gå.
För Guds skull, snälla.
-God natt. -God natt.
Du, Erşan, betyder jag inget för dig?
Nåt måste jag väl ändå vara värd för dig?
Allt hade kunnat vara annorlunda.
Och det är verkligen precis som du sa att det var.
Jag älskar filmbranschen! Det här är ren kärlek.
Ha det så bra.
Jag ska gå, kära Tülay.
Om du har några gamla kläder du vill ge till de behövande…
Jag har en päls som jag aldrig fick bära.
-Verkligen? Är det räv? -En slug gammal räv dessutom.
Får jag den nu, till de behövande?
Jag har redan gett till en behövande utan att få nåt för det.
Jag förstår. Jag beklagar.
Vi tömmer skåpbilen först och sätter upp utrustningen där borta.
Jag har redan kollat listan.
Låt mig se.
Bra.
-Det ser bra ut, va? Det är fint. -Det här är området.
Snart kan vi inte hitta nånstans att spela in filmer i Istanbul.
-Läget? -Jag mår bra.
Och snickarverkstan?
-Använd bottenvåningen, om en sån finns. -Annars kan vi använda en annan plats.
Hallå, herr Erşan! Kan vi få en autograf?
Visst, varför inte? Kom igen.
-Herr Pyro, kan ni ta ett foto? -Visst.
-Okej. -Ett till, så här?
Försvinn nu. Vi måste jobba.
Jag har en idé till en karatefilm med er.
Full Peng Pung.
Stick nu, killar. Försvinn.
Vi gör massor av filmer. Ser ni inte dem?
-Dagens ungdom, alltså, Erşan. -Det är inte mitt fel.
Hej. Spelar ni in en film? Jag vill också vara med.
Hej. Vems son är du?
Är det här folkbokföringen, eller?
Jag är Arifs son. Angår det er?
Vi har Muammer och mig, och Cengo tar in några unga talanger.
-Här borta, Cengo. -Berkun också.
Erşan, det här är vännen jag berättade om, Semih.
Semih? Var är resten av honom? Jag väntade mig nån kraftigare.
Hej. Var skulle min husvagn stå?
Vilken husvagn?
Det är sån Semih är. Han behöver sin husvagn.
Du frågar om din husvagn innan manuset?
Vi är ändå de unga människorna
som ska lyfta turkisk film till nästa nivå.
Så husvagnen kommer först.
Låt oss fixa inspelningsplatsen först, sen får vi se.
Låt oss flytta in turkisk film först.
Sen kan du ta den till nya nivåer.
-Okej, då kör vi. -Cengo?
Kom igen, kompis.
En jävla husvagn.
Det är faktiskt en bra idé. Du kan vila mellan tagningarna.
Bra idé om man har en husvagn, men det har vi inte.
"Sluda. Du får mig att böla. När åker du?"
"I morr'n."
"I morgon? Nej. Du måste åka i dag. Försvinn! Jag vill inte se din nuna."
Vi bryter där.
Semih, det är i morgon, inte "i morr'n". Låt bestämd.
Erşan, vad händer?
-Är fadern lazer nu? -Jag provar en karaktär.
Ursäkta mig, Erşan, men i stället för att bara säga, "när åker du?"
Testa att säga det på dialekt.
-Dialekt? -Ja.
Vad yrar han om?
Sönerna har inte lazisk dialekt, men pappan har det?
Jag vet inte, bror.
Att göra dialekter utan att konsultera en dialektcoach först…
Jag är tveksam.
Cengo, ta honom till husvagnen innan han får stryk.
Jag testar bara en karaktär. Vad är det för attityd?
-Vi är här för att repa, ente tjabba. -Håll dig till det du behärskar.
Låt min karaktär vara lazer och agera normalt.
Försök själv då.
Nu är det nock, ditt jädra ålahue. Lyssna nu, din Fubbick!
"Fubbick"? Är det inte lite för mycket?
Okej. Jag fattar.
Gör det du, då. Gör allt själv.
Lyssna. Låt min karaktär vara lazer.
Läser du aldrig vad du skriver?
Hızır talar inte dialekt, men snickaren Medet är lazer?
-Är inte Hızır lazer? -Jo.
Då så…
Gör det, du. Det är okej.
Du kan vara alban.
Får jag? Hur talar man albanska?
-Börja med "abe mori". -Vad säger du?
Nej. Du har det inte i dig. Tro mig, du har inte förmågan.
Har jag inte? Okej. Gör det du.
Mami kommer att göra allt. Okej?
Vi går vidare.
Kom, så tar vi ett foto innan vi börjar.
-Nu när hela teamet är här. -Pappan i mitten.
-Jag har inte förmågan, va? -Redo? Kom närmare. Så ja.
Okej. Nu kör vi.
En fars smärta.
Nu så…
…kommer den.
Ingen albansk dialekt?
Ja ja.
Ercan, Gürcan!
EN FARS SMÄRTA
Özcan, Tercan! Kom nu, pojkar.
Äggen kallnar. Skynda er!
-God morgon, pappa. -God morgon.
-Det är min plats. -Sätt dig. Ropa på din storebror.
Kom ut nu.
-Kom igen. -Sluta stressa mig.
-Sitt. -Får inte ens läsa tidningen.
-Varsågod. -Jag vill ha mitt te starkt.
-Ge mig mitt ägg, idiot. -Pappa, jag vill ha svagt te.
-Pappa! -Kom, min son.
-Svagt te, tack. -Varsågod.
Knacka det. Så ja.
-Min skjorta? -Struken, men det fattas en knapp.
Ingen korv i dag?
-Jag gillar inte korv. -Vi gillar det.
De här två har inte skola i dag. De ska på utflykt.
Jaså? En studieresa?
De är unga. De borde se platser när de kan.
-Femhundra räcker för mig, pappa. -Verkligen? Okej, då.
Du favoriserar en av sönerna. Det är så upprörande.
Det skulle jag aldrig göra.
-Här, min son. -Tack.
Varför tar du inte lite Chokella?
-Här. -Om Chokella ändå hade hjälpt.
Varför säger du så? Vad har hänt?
Det är jobbet. Chefen säger att han ska sparka mig.
-Det är svårt att jobba för andra. -Vi måste alla jobba och sträva på.
-Jag ska bli chef efter examen. -Gå klart första året först.
Du, pappa,
jag ska träffa min tjej, kan du ge mig lite pengar?
Älskar du henne?
Det gör jag absolut.
Vi ska äta burgare på Kristal och sen Gülhane-parken.
-Femtusen räcker. -Du måste älska henne mycket.
-Här, min son. -God morgon!
-Gör oss sällskap, kapten Hızır. -Jag drar.
Skräphögen står kvar där ute. Jag trodde pojkarna skulle ta hand om den, Medet.
Det ska de. Sätt dig så får du te.
Bilen ber om att skrotas men pappa vägrar, farbror Hızır.
Den har hjälpt oss så mycket.
Hur mår du, Medet?
Bra. Ta lite chokladpålägg.
Vilket pålägg? De har slukat allt. Burken är nästan tom.
Jag sticker.
Kan du ge mig 500, pappa?
-Femhundra? -Då borde jag få tusen.
Okej, då.
Här, min son. Lycka till i skolan. Hej då, min son.
-Ur vägen. -Men…
Medet, alla män som såg dig
skulle krossa dolmen med en sten för att slippa barn.
Vad fan är det här?
Hur står du ut med att bo med dem? Berätta bara hur, Medet.
De är mina modiga pojkar, kapten.
Modiga pojkar? Pyttsan.
"Pappa, ge mig 500. Pappa, ge mig 1 000."
Det skulle inte räcka om du så hade en egen bank.
Äsch. Jag är trots allt både mor och far för dem.
Lyssna, Medet. Strunta i pengarna.
Men att göra kvinnogöra… Det kommer att göra dig galen.
-Det får finnas gränser. -Sluta.
Hemmet behöver en kvinna.
Jag gillar inte vart du är på väg.
Jag måste erkänna, det passar dig. Men det är en annan sak.
Uy, din stackars hemmafru.
De betyder allt för mig, kapten.
Jag skulle riva upp himmel och jord om nån skadade dem.
Du lyssnar inte, Medet.
Du ger för mycket. Det är inte rätt, bror.
De är alla vuxna män, men ingen av dem är försörjare än.
Det du gör är fel, sanna mina ord. Det här leder bara till problem.
Det sägs att pappan matar ungarna tills de lämnar boet.
Vad pratar du om? De skiter över hela ditt bo.
Se till att de sticker.
Hej, mäster Medet.
-Hej, Filiz. Kom in. -Jag tog med dolma.
-Har din mamma gjort dem? -Nej, jag.
Jag tog med några eftersom du nog känner doften.
Saven brukar rinna till då.
-Hörde du vad Filiz sa, Medet? -Bara ställ dem där.
Jag vill vara artig tillbaka. Du ska få köttbullar.
Äsch, det behövs inte.
Jag har ingen "sav" som stiger.
Är du galen? Hon flirtar med dig, men du beter dig som hennes faster.
Varför tog du upp köttbullar?
Hon flirtade inte, Hızır.
Jag lovar att hon flirtar med dig. Maten var bara en ursäkt.
Sånt har jag lagt på hyllan. Varför skulle hon flirta med mig?
Hon är en söt flicka.
Ta ditt förnuft till fånga.
Rån? Allvarligt, Ercan? Vi kunde åtminstone ha gått till bageriet.
Jag skolkade för det här.
Jag tar dig till fina ställen när jag vinner på fotbollsspelet.
Pappa är så arg på mig för allt det här.
"Vad ser du i den fattiga pojken?"
Säg att jag är fattig men har en stor…
Det kan jag väl inte säga?
Vi berättar det en dag. Jag slår den på bordet.
Du måste skämta.
Jag menar vigselbeviset, älskling.
Då måste han acceptera det.
Bara ett, tack.
Tack.
Heja Steel Grey!
Kom igen!
-Din nedrans… -Vi förlorade.
Fan ta dig och dina galoppben.
Jag gör en dubbelsatsning, Özcan.
Du är för vårdslös med din pappas pengar.
Det angår inte dig.
Sluta slösa bort din tid, Medet. Förgasaren är kaputt.
-Vänta. -Hej, snickarmästare Medet.
Det är hon igen.
Mamma skickade lite tulumba. Hon säger att de retar aptiten som inget annat.
Tack. Det hade du inte behövt.
Sa din mamma det?
-Är den trasig? -Det är den.
-Skulle en rejäl stöt där bak hjälpa? -Så trasig är den inte.
Eller hur, Medet?
Mamma vill prata med dig, när du har tid.
Jag tror att det handlar om mig.
Jag kommer när jag har gett pojkarna mat.
Okej, då bestämmer vi det.
Bara gör det. Jag orkar inte med den här spänningen längre.
Hon är grannens dotter. Du borde skämmas.
Låt inte bra tulumba gå till spillo om maskineriet är trasigt.
-Jag tar dem. -Jag svär, jag hugger dig.
Nu har du plötsligt stake? Fattar du inte? Hon är het på gröten.
Du är ju helt galen.
Lägg av.
Jag måste ta hand om tvätten.
Jag gillar inte vart du är på väg. Det slutar inte bra.
Om du inte äter kakan, gör nån annan det.
Försvinn, för Guds skull.
Nu så.
Var är de?
Där är de. Tack och lov.
-Jag har varit så orolig! -Det kan jag inte veta.
-Vad blir det? -Grön linssoppa, stekt ris, yoghurt.
Ännu en kväll med armémat.
-Var har ni varit? -Skiftet slutade…
-Ta det lugnt, din best. -Sluta knuffas!
Jag har varit så orolig.
Så ännu en dag till ända?
Ja, ge mig lite mat. Jag får nöja mig med linser.
-Det är jättegott. Ge mig tallriken. -Här. Bror?
Den här nollan har börjat röka.
Ser du? Här är paketet.
Özcan? Vad tusan är det där?
Vad ska jag göra? Jag har inte råd med importerade.
Hur var utflykten?
-Vi förlorade första loppet. -Håll käften, idiot.
Ercan? Vad är det, min son?
Har din tjej gjort slut?
Håll käften.
Ercan? Vad är det, min son?
Jag är för fattig för att gifta mig med deras dotter.
Vi är fattiga, min son. Det är vi sannerligen.
Vi kanske borde hitta en tjej med samma bakgrund åt dig.
Vet du vad mer, pappa? Gürcans chef gav honom sparken.
Sch.
-Gürcan? -Det är sant. Han avskedade mig.
Det får han inte!
-Ingen får… -Lugna dig, pappa.
Ingen får avskeda mina barn.
-Det är okej. -Lugna dig, pappa. Det är okej.
Vad sa han? "Jag sparkar dig"?
-Snälla, pappa. -Jag ska visa honom!
Jag sätter honom på plats.
-Lugna ner dig. -Lugn, pappa.
Jag ska visa honom.
Okej. Jag är lugn.
Ät. Jag vill inte att ni ska gå hungriga.
Dörren stod öppen, så jag gick in.
Mamma har poppat popcorn.
Hon tyckte att vi skulle se på tv ihop och ha det lite mysigt.
Din mamma är envis.
Sluta skratta.
Vi börjar förbereda för bröllopet i morgon.
Sluta att säga det ordet. Du gör mig nervös.
Så där. Klart. Ni vet alla vad ni ska göra.
Kom igen. Gå upp dit.
-Kasta dig ner hårt, så att pappa hör. -Absolut.
Ge mig kniven, İsmet.
-Sluta prata om Fikret. Vi måste sova. -Om du såg hur olycklig hon var…
-Jag är så röksugen att huvudet värker. -Snälla, sov nu.
Hur kan jag sova? Tänk om hon tar livet av sig?
Sluta nu.
Åh nej! Hörde du det där?
Hörde vad? Det var inget. Sov nu.
Det var visst nåt.
Nåt hemskt hände där uppe. Vi ser efter.
Jag tänker röva bort Ayşe. Och ta med henne hit.
Hur ska du göra med jobbet? Du gjorde pappa upprörd.
-Tänk om han får reda på att du ljög. -Han går knappast och pratar med chefen.
Får jag en också, killar?
Sakta i backarna. Hur går det i skolan?
Han skulle svara, om han nånsin varit där.
-Vad tusan gör ni här? Röker ni? -Nä.
Varför lämnade ni mig ensam med henne? Hon sover.
Vad gör vi nu?
Vi lindar in henne i en matta. Som de gjorde med Emel Sayın i en film.
Kom igen. Tror du vi har en så dyr matta?
Hjälp mig lyfta henne.
Medet? Vad gör du?
Hon somnade, så jag bär hem henne.
Lägg inte flickan i soptunnan.
Hon är inte redo för det än.
Sluta, för Guds skull.
Vilken kille. Han lär sig aldrig.
Fru Yildiz?
Skynda dig. Jag måste gå.
-Jag hör dig, min son. Jag kommer. -Satsa på Lightning i första.
Nej, jag tänker satsa på Zazu.
-Zazu? -Ett arabiskt fullblod.
-Jag fick ett tips. -En svart hingst…
-Är det allt? -Satsa på Lightning.
-Pappa. -Kom, Ercan.
-Här, min son. Du har inte ätit. -Tack, pappa.
-Inga kontanter? -Jo, jag har några.
-Här. Lycka till med lektionerna. -Vi ses.
-Tack. -Här, min son. Gå nu.
Ska inte du gå till jobbet, Gürcan?
Nej, jag jobbar inte för en kille som skäller på mig jämt.
Om du inte går, gör jag det. Han skäller på dig, säger du?
Pappa, adressen då?
En adress är inte viktig för en far. Du kommer förstå när du själv blir far.
Vart fan är han på väg?
Jag sa det, men han lyssnar inte.
Självklart.
Tyvärr, herr Kani kan inte ta emot nu.
Det kan jag inte acceptera.
Vänta. Vad gör ni?
Jag är far.
Jag kan skada dig.
Vad händer, Jale? Vem är herren?
Jag är far. Det är vem jag är.
Och du måste vara den mäktiga herr Kani, va?
Jag hänger inte med.
Gürcan! Jag är Gürcans far.
Kommer du ihåg mannen som har jobbat så hårt
för att du ska kunna leva ett bekvämt liv,
för att du ska äga båtar och lägenheter?
Jag är hans far.
Vem är Gürcan? Vilken avdelning är han på?
Ja, Gürcan. Det finns bara en.
Grabben som såg mig i ögonen när han var så här stor
och sa: "Jag ska bli pilot, pappa."
Gürcan… Vad heter han i efternamn?
Lyssna nu, jag ska säga dig ett sanningens ord.
Du må vara den mäktiga herr Kani…
Jag försäkrar er, vi har inte nån sån anställd.
Gürcan Tırmıkçı!
Gürcan Tırmıkçı…
Vi har Güven İntepe och Gökmen Paker,
men ingen som heter Gürcan.
Nej, han heter Gürcan!
Leta mer noggrant. Det är Gürcan.
De är mina barn!
Det finns ingen Gürcan här.
Nej! Du får inte trampa på mina barn.
Det låter jag ingen göra. Nånsin!
Ingen trampar på mina barn!
-Herregud. -Herr Kani!
Herrn.
Ja.
Han är katatonisk.
Hans vitala värden ser också lite konstiga ut.
-Vad säger du, doktorn? Är det illa? -Jag menar…
Jag har fått nog av er, era jävlar!
Bara för att det är 1980-tal
behöver ni inte göra så här hela tiden. På ett jävla sjukhus!
Hans kropp har utsatts för en stor påfrestning.
Är han en osjälvisk person?
Extremt.
Han verkar ha fortsatt att ge och ge.
Du sa att han hade barn.
De är alla fullvuxna män, fullt kapabla.
Jag antar att han har varit både far och mor för dem,
och att det har varit så i flera år.
Det finns inte en gnutta testosteron kvar i Medets kropp.
Vad är det?
Ett könshormon och en anabol steroid.
Hans alltför osjälviska personlighet har gradvis förändrat hans kropp
till en mors kropp.
Hans hjärna har kopplat om till beskyddar- och vårdar-läge.
I medicinska termer har han blivit pia mater.
Det är gammalt latin och betyder "mild mor".
Det är inget fel på dura mater och arachnoid mater.
-Vad betyder det? -Det betyder…
I lekmannatermer:
Han har i nuläget ingen som helst nytta av sina ballar.
Jag sa det till honom, doktorn.
Jag sa åt honom att sluta men han lyssnade inte.
Titta hur det slutade.
De är mina barn.
Jag har varit både mor och far för dem.
Herregud. Jag har aldrig sett det här heller.
Doktorn, det strålar ljus från hans huvud.
Nu kan ni dra åt helvete.
Jag vill inte ha problem.
Perihan! Jag är vetenskapsman…
Stick härifrån, för fan.
Perihan!
Han har tappat det, på grund av er.
Doktorn sa att han blivit galen.
Och ljuset? Det orsakas tydligen av snällhet.
Pappa?
Hör du oss, pappa?
Özcan, Tercan,
Gürcan, Ercan!
Kom igen, pojkar. Gå till era rum.
Ni måste gå och lägga er tidigt.
Lycka till med lektionerna.
De är mina killar!
Helvete.
Han har tappat det.
Det kanske finns en avstängningsknapp.
Nej, jag har kollat hela honom.
Vad ska vi göra?
Var stolta. Det här är ert verk, era svin.
Ni borde alla skämmas.
-De är mina barn. -Hej, snickarmästare Medet.
Mamma säger att du inte behöver bära hem mig. Jag får sova över.
Vad är fel? Vad har hänt med honom?
Hans huvud utstrålar ljus nu. På grund av för mycket snällhet.
Åh nej. Jag kan inte göra det med ljuset tänt.
Sluta. Vad säger du?
Jag har varit både mor och far för dem.
Du, pappa, vem är jag?
Ercan?
-Hur många fingrar håller jag upp? -Femtusen lira borde räcka.
Om en bror får 500, borde den andra få 1 000.
Ta på dig nåt värmande, Tercan. Bli inte förkyld.
De är mina barn!
Vänta. Jag vet. Vi ringer Uğur Dündar så kommer han på tv.
Va? Vi behöver inte Uğur Dündar.
-Vi skulle bli så berömda. -Det är sant.
Hur många människor kan utstråla ljus från huvudet?
-Vi kan ta betalt för att visa honom. -Nej, det funkar inte.
Vi kanske kan sätta upp ett tält, som det i Şehzadebaşı?
Vi kan kalla det Den strålande fadern och ta 500 för att handkyss.
Eller 500 för att kyssa hans hand och 100 för att skaka den?
Lyssna. Vi trycker en stor banderoll.
Özcan och jag skriker ut reklam i en megafon från bilen.
Det behövs inte efter Uğur Dündars show.
Vill ni låta stackaren dansa i ett tält som en cirkusapa?
Ni borde skämmas, allihop.
Medet, broder, det är bäst att jag går.
Äntligen har ljuset gått upp för dig, men för sent.
Nu vilar ditt öde i Guds händer.
Sköt du ditt, kapten. Det är vår far och vårt beslut.
Han försöker lura oss. Han vill ha del i vinsten.
Nån brås ni på men jag vet inte vem.
Hoppas det inte är er mor för henne förbannade jag ofta.
Kommer hans ljus att lysa hela natten? Vore inte det resursslöseri?
Jag tycker att du ska gå hem nu, Filiz.
-Tycker du det? -Självklart borde du det. Se så.
-Kom igen. -Okej.
-Det är Uğur Dündar, gott folk. -Han är här.
Spelar du in, Baki?
Hej, kära tittare. Vi befinner oss i ett litet bostadsområde i Fındıkzade.
Vi står vid snickare Medets dörr, omgivna av nyfikna grannar.
Medet är en respekterad och osjälvisk far.
Jag ska strax prata med honom.
-Gå in, Herr Uğur. -Gå in.
-Gå in i huset.
Nu ska jag gå in i huset, kära tittare.
Bravo.
Så ja.
Det är Uğur Dünda. Öppna, tack.
Kan ni öppna dörren, tack?
Det är Uğur Dündar.
Öppna är ni snäll.
Öppna inte. Gör det inte.
Öppna dörren, herrn.
Ska vi bara öppna den?
Vänta på min signal. Öppna den inte.
-Sluta, herr Uğur, sluta! -Din skitstövel!
Var snäll och öppna dörren.
-Det är Uğur Dündar. Vi öppnar. -Gör det.
Okej. Öppna den.
Följ mig, Baki.
-Hörde ni mig inte, era idioter? -Välkommen.
Kom hit.
Baki?
Hej, kära tittare. Jag står här med herr Medets söner.
Nu ska jag prata med dem.
Bryt, Baki.
Varför öppnade ni inte med detsamma?
Ge mig ett glas vatten.
-Kom, Baki. -Vatten.
Vatten.
Okej, då. För det första, var han en bra far?
Det var han. Det har han alltid varit. Ljusgrejen är en stor förändring, men…
Vår kärlek blev ännu starkare.
Som hans söner har vi också ansträngt oss mycket, så klart.
Du är student.
Jag är också student, herr Uğur.
Ja, kära tittare, nu vill jag prata med snickarmästare Medet.
Ja, herr Medet…
Ni har kryp.
Det är pappa som städar här. Han måste ha missat det.
Jag förstår.
Hur mår ni, herr Medet?
Jag mår bra, Herr Uğur.
Jag har alltid mått bra. Att vara god har aldrig skadat mig på nåt sätt.
Ni har era söner med er.
Jag hoppas att Gud välsignar alla med lika bra barn.
Så, herr Medet, vad tycker ni om den här ljusgrejen?
Jag hoppas att det är nåt bra.
-Det hoppas jag verkligen. -Tack.
Kära tittare, vi ses igen nästa vecka med helt nya ämnen.
Bryt, Baki.
Tjenixen på er.
Herr Uğur.
Blir vi kompenserade för intervjun? Monetärt, menar jag.
Nej.
Och nästa gång, öppna dörren genast, annars…
-Ja, herrn. -Nu går vi, Baki.
SJÄLVLYSANDE FADER FOTON - 500 LIRA
Hej. Välkommen.
-Här. -Tack.
-Allt klart? -Ge honom en biljett.
Varsågod.
-Varsågod. -Han har betalat, va?
Ja, släpp in dem.
-En biljett till damen. -Varsågod.
Var vänlig och vänta här.
-Välkommen, Namık. -Tack.
-Hur mår frugan? -Özcan!
-Ljuset hjälper henne. -Skicka in några till.
-Coolt. Tack. -Några till.
-Ställ dig i kö. -Vänta.
Ni får alla chans att ta ett foto, men var snabba.
-Vi vill inte överlasta honom. -En biljett till herrn.
-Här. -Okej.
-Tack. -Ge mig lite.
-Hur går det? -Bra.
-När får vi dem? -Hur många?
Ni kan hämta dem om några dagar.
Så här ser de ut.
Du frågade om kameran fångar ljuset.
Det gör den.
Vi är inga bedragare.
Titta här, pappa.
Ja, blunda inte.
Det är Filiz.
Jag vill också ha ett foto.
Filiz, alla måste köpa en biljett.
Ställ dig längst bak i kön.
-Snälla. -Okej, då.
-Stå inte här och häng. -Okej.
Blunda inte.
Lite närmare.
Lite till.
Och…
Klart.
Vi har stängt för dan. Pappa är trött. Samma tid i morgon.
God natt.
11 500 lira.
-Hur gick det för oss? -Du hörde. 11 500 lira.
Köttbullshaket måste ha tjänat mer än så.
Det gick bra. Vad gör pappa?
Han bara sitter där.
-Är ljuset på? -Ja.
Låt honom vara då.
Jag är här för att träffa min vän.
Vi stängde precis.
Kom tillbaka i morgon och köp en biljett.
-Är det så det kommer att vara? -Ja.
Säger du det så.
Varsågod.
Hoppas jag inte blir som han när jag blir gammal.
Han är så jobbig.
Vem är det?
Herr Ercan?
Det är jag, frun.
Devran Döndü.
Vi kunde prata i enrum?
Det stämmer. Kom in.
Otroligt. Ni strålar bokstavligen.
-Är den på under dan också? -Självklart.
Herr Medet, vi på förlaget Diday vill sluta ett exklusivt avtal med er.
Vi vill ge ut er historia som biografi
och köpa de exklusiva rättigheterna till en dramadokumentär,
inklusive alla rättigheter till leksaker och så kallad merchandise.
Merve, raring, checken.
Ett projekt för 50 miljoner lira.
Dra åt helvete.
Jag ber om ursäkt.
Vad hette du? Devran?
Det stämmer.
Mina barn har sålt biljetter till folk som vill se mig.
Ja, men det här är annorlunda.
De senaste 35 åren har jag varit både mor och far för dem.
Och sen hände det här.
Jag har aldrig bett om nåt. De har alltid kommit i första hand.
Här är er check på 50 miljoner.
Tacka ja, pappa.
Kan ni skriva ut den till mina barn?
Men checken står i ert namn. Merve, ge honom avtalet.
Skriv under, tack.
Pang, pang.
Vi är väl färdiga?
Ja.
-Ercan? -Ja, pappa?
Gürcan, Tercan, Özcan?
-Jag lyssnar, pappa. -Ja?
Kan man nånsin återgälda en förälders insats?
-Det kan man inte, pappa. -Det kan man inte.
-Kan man ens sätta ett pris på den? -Ja.
-Är det här värt 50 miljoner lira? -Sannerligen.
Tjenixen, då.
-Pappa? -Pappa?
Var är pappa?
Vart tog han vägen?
-Var är han? -Vad hände?
Vart tog du vägen, pappa?
-Var är du? -Var är han?
-Pappa! -Vart tog du vägen, pappa?
-Pappa! -Var är du?
Vart tog du vägen?
Pappa!
Sen dess har ingen sett Medet igen.
De släppte en bok och en film om honom.
Men ingen såg snickaren Medet igen.
Pojkarna tappade helt riktningen.
De sålde skrothögen.
De flyttade strax efteråt.
Jag tog över verkstan. Jag sätter mig själv främst, så klart.
Så, en dag…
Du har fått post.
MALDIVERNA
"Jag skriver till dig från Maldiverna.
Jag mår fantastiskt, och mina hormoner har återhämtat sig.
Jag är tacksam att mina söner gav mig chans till det här livet.
De ledde mig mot ljuset och såg till att jag hamnade här.
Om du ser jävlarna, säg åt dem att inte dricka kallt vatten på tom mage
och att de ska respektera sina föräldrar.
Med innerlig värme önskar jag dig allt gott. Medet."
EN FARS SMÄRTA
Den sålde bra, va?
Mycket bra.
EN FARS SMÄRTA
Vi borde fira.
Ge mig ett tecken, då.
Om Chokella ändå hade hjälpt.
SLUT