Jeg har et prinsipp. Jeg ser og lager alle slags filmer.
-Her. Ser du det? Får du filmet det? -Ja.
Videokassettene mine. Samlingen min. Alle slags filmer.
Du vet, da Innpakket: Yaprak ble utgitt…
-Den fikk en rar reaksjon. -Hva slags?
-Den utspilte seg i et herskapshus, hva? -Ja.
Filmen fikk folk til å selge herskapshusene sine.
-Jøss! -Flere i Yeşilköy flyttet ut.
De ville ikke ha dem. Noen ble gjort til leiligheter. De sa: "Hva er dette?"
Reaksjonen var sterk, og den gledet meg.
-Jeg sitter her hver dag. -Å ja?
Selv om jeg ikke lager filmer mer, skriver jeg dem. Manus og sånt.
Altså, jeg kan ikke dy meg selv om det er meningsløst.
Innpakket var min første film med storebroren min, Cemal. Her er han.
-Å. -Cemal. Gud være hans sjel nådig.
-Vår første. -Gud være hans sjel nådig.
Ja.
-En sigarett? Røyker du fortsatt? -Én om dagen skader ikke.
Så lagde jeg en fantastisk familiefilm.
Inspirert av filmer som Neşeli Günler og Aile Şerefi. Ertems filmer.
Med nære familier som klemmer hverandre og får endene til å møtes på ærlig vis.
-Jeg lagde en slik. -Hva heter den?
Vil du vite det? En bitter far.
Men den var ikke uten en vri. Jeg la til en vri.
-Hvem spilte i den? -Jeg spilte faren.
Mami var også med. Gud være hans sjel nådig.
Han spilte… kaptein Hızır. En venn av meg.
Jeg spilte faren, og de yngste spilte sønnene. Ja, det gjorde de.
Feride var også med. Det er en flott film. Se på den også.
-Det skal vi. -Så snakker vi om den etterpå.
Greit.
THE LIFE AND MOVIES OF ERŞAN KUNERİ
Jeg skal drepe deg!
Ta Maribuen fra ham!
-Han vil knuse den! -Stopp!
Du har ødelagt alt! Du er ikke lenger broren min!
-Greit! -Du er død for meg!
Slipp meg, for pokker!
-Du er pornofyren! -Stille!
-Ikke ødelegg ryktet vårt. -Og se på stedet!
-Hedninger! -Jeg skal stikke deg!
-Bare gjør det! -Jeg skal skape overskrifter!
Syv og et halvt tusen.
-Beklager. Jeg trodde du hadde fått dem. -Hvorfor skulle jeg da… Glem det.
Hvis dere skal krangle om slike småting, burde dere slutte å treffe hverandre.
Det er på tide å skvære opp.
Nei. Han burde si unnskyld og gi penger til de trengende.
Fortsatt dette tullet?
Jøss, er du her, Cemal? Kan jeg få den greia?
Ser du det? Alt går til de trengende.
Det var litt av et pokerlag. Vi spilte til daggry.
Folk kastet rundt 30, 40, 50 tusen som om det var ingenting.
Ok, Dusty. Bra.
-Kom aldri til kontoret mitt igjen. Gå. -Cemal, bare gå. Vær så snill.
-God natt. -God natt.
Betyr jeg ingenting? Jeg trenger ikke et beløp, men er det virkelig ingenting?
Ting kunne ha vært annerledes mellom oss, og bransjen er slik du beskrev den.
Jeg elsker filmbransjen! Dette er ren kjærlighet! Ha det bra.
Tülay, jeg drar, vennen min.
Hvis du har noen gamle klær du vil gi bort…
-Jeg har en pelskåpe jeg aldri fikk brukt. -Virkelig? Er det rev?
En slu gammel rev.
Får jeg den? Jeg gir den til de trengende.
Jeg har gitt til de trengende, for jeg har jo ikke fått den.
Jeg forstår. Beklager.
La oss tømme varebilen først. Vi sprer utstyret derfra.
Jeg har allerede sjekket listen. La meg se.
Bra.
Det ser bra ut. Veldig bra.
-Det ser bra ut, ikke sant? Det er fint. -Dette er rett nabolag.
Snart finner vi ikke noe sted til å spille inn filmer i Istanbul.
-Står til? -Bare bra.
-Hva med snekkerverkstedet? -Vi bruker første etasje om det er et her.
-Det er det. -Eller bruker et annet lokale.
-Herr Erşan! Kan vi få en autograf? -Ja, hvorfor ikke? Kom igjen, da.
-Herr Payro, kan du ta bilde av oss? -Klart det.
-Sånn. -Og et slikt?
-Kom igjen, vi må jobbe. -Ungdommer…
Jeg har en idé til en kampsportfilm for deg. Knull fu.
Stikk, gutter.
-Vi lager mange filmer. Ser dere dem ikke? -Ungdommen er noe for seg selv.
Ikke min feil.
Skal dere spille inn en film? Jeg vil være med.
Hvem er faren din?
Er dette Folkeregisteret, eller? Faren min er Arif, teppeselgeren. Hva så?
Vi har Muammer og meg. Og Cengo henter inn unge talenter.
-Kom hit, Cengo. -Vi har Berkun også.
Erşan, dette er vennen jeg fortalte deg om, Semih.
Semih? Hvor er resten av ham? Jeg forventet en røsligere person.
Hallo. Hvor er campingvognen min?
-Hvilken? -Det er bare sånn han er. Han trenger en.
Du spør om campingvognen før manuset?
Vi er til syvende og sist ungdommen som tar tyrkiske filmer til neste nivå,
så vognen kommer først.
La oss flytte dette til settet, så får vi se på saken.
La oss flytte tyrkiske filmer inn først, så kan du ta dem til nye nivåer.
-Greit. Kom an. -Cengo?
Kom igjen, kompis.
-Campingvogn! -Vi hjelper.
Det er faktisk en god idé. Man kan hvile mellom opptakene.
Ja, hvis man har en campingvogn. Vi har ingen.
-Har du den? -Kom an.
Jeg prøvespilte for denne, kompis.
Slutt, du gjør meg sint. Når ska'ru dra?
-Morra. -I morra? Nei, du må dra i dag!
Kom deg ut. Jeg vi'kke se deg!
La oss kutte her.
"I morra", ikke "morra". Prøv å høres bestemt ut.
Erşan, hva skjer?
-Er faren laz nå? -Jeg prøver ut en rollefigur.
Erşan, tilgi meg.
Men i stedet for å si: "Når ska'ru dra?", kan du vel prøve: "Haçan, når skarru dra?"
"Haçan"? Hva snakker han om?
Så sønnene har ikke laz-dialekten, men faren har den? Det virker rart.
Å bruke dialekter uten å snakke med en dialektcoach først er jeg skeptisk til.
Cengo, ta ham med til vognen før han får juling.
Jeg prøver bare ut en figur. Ikke oppfør dere sånn.
-"Ska'kke vi øve, folkens?" -Vi holder oss til det vi kan.
La min rollefigur være laz og oppfør deg normalt.
-Prøv selv, da. -Åffer virru'kke hørra etter, tomsing?
Hold kjeft, svettpeis!
"Svettpeis"? Er ikke det litt for drøyt?
Greit. Gjør det, da. Gjør alt selv.
La rollefiguren min være laz. Leser du aldri det du skriver, eller?
Kaptein Hızır har ikke dialekt, men snekkeren er laz? Er ikke Hızır laz?
-Jo. -Så?
Vel… Greit, gjør det, du. Det går bra.
-Du kan være albansk. -Hvordan skal jeg snakke da?
-Si "abe mori" og ta det derfra. -Hva tenker du?
Nei, du har det ikke i deg, kompis. Tro meg, du er ikke egnet til det.
Er jeg ikke? Ok, da gjør du det.
-Mami skal gjøre alt, ok? -Vi fortsetter, folkens.
Samle dere. La oss ta et bilde først.
-Nå som hele gjengen er her. -Faren i midten. Jeg er uegnet, hva?
Er dere klare? Kom nærmere. Da tar jeg det.
En bitter far. Ok…
-Sånn. -Ingen albanske aksenter heller, hva?
Jøye meg.
KUNERİ FILMMONTASJE INDUSTRIER AS
Ercan, Gürcan!
EN BITTER FAR
Özcan, Tercan! Kom, gutter.
Eggene blir kalde. Skynd dere!
-Morn, pappa. -Kom igjen.
-Morn. -Morn.
-Det er min plass. -Rop på storebroren din.
-Kom ut! Kom igjen. -Slutt å dytte meg, kompis.
-Sett deg. -Jeg ville lese avisen.
-Kom igjen. -Gjør teen min mørk.
Få egget mitt, idiot.
-Kom igjen. -Gi meg en lys te.
-Pappa! -Kom, sønn.
-Gjør teen min lys. -Her.
-Dunk det. -Sånn, ja!
Skjorta mi?
-Strøket, men den trenger en ny knapp. -Ingen pølser i dag?
-Jeg liker ikke pølser. -Vi liker det.
Pappa, disse to har ikke skole i dag. De skal på tur.
Å ja? En klassetur?
-De er unge. De bør se steder mens de kan. -Fem hundre er nok for meg.
Virkelig? Greit, da.
-Du favoriserer ham over oss. -Det ville jeg aldri ha gjort.
-Her, gutten min. -Takk.
-Hva med litt sjokoladepålegg? Her. -Skulle ønske det hjalp.
Hvorfor sa du det? Hva er i veien?
Sjefen truer med å gi meg sparken. Det er vanskelig å jobbe for andre, pappa.
Vi må alle jobbe, gutt. Vi må holde ut.
-Jeg blir sjef rett etter studiene. -Fullfør førsteåret først.
Pappa, jeg skal møte jenta mi i dag. Kan du gi meg litt penger?
-Elsker du henne? -Ja, jeg sverger.
Hun vil spise på Kristal og kanskje gå til Gülhane.
-Fem tusen bør holde. -Du må elske henne høyt.
-Her, gutt. -Hallois!
-Slå deg ned, kaptein Hızır. -Jeg drar, folkens.
Den gamle kjerra står fortsatt der ute. Skulle ikke guttene fikse den, Medet?
Jo. Sett deg. Du skal få en kopp te.
-Pappa nekter å begrave bilen. -Den har jo hjulpet oss mye.
-Hvordan går det? -Bare bra. Ta litt sjokoladepålegg.
-Hvilket? De har gaflet i seg alt. -Jeg drar nå.
Gi meg fem hundre, pappa.
-Fem hundre? -Da bør jeg få tusen.
Den er grei. Vær så god. Lykke til med timene dine.
-Takk. -Ha det bra.
-Flytt deg. -Se på dem.
Enhver mann som så deg, ville knust pikken sin med en stein for ikke å få barn.
Hva i helvete skal dette bety? Hvordan orker du å bo med dem?
Si meg det, Medet.
De er mine modige gutter, kaptein.
Modige, du liksom.
"Få 500." "Få 1000." Du ville ikke hatt nok penger selv om du hadde eid en bank.
-Jeg er jo både moren og faren deres. -Ok, glem pengene, Medet.
Men du vil bli gal av å gjøre kvinnearbeid.
-Nok er nok. -Kutt ut, Hızır.
Dette hjemmet trenger en kvinne, Medet. Jeg liker ikke utviklingen din.
Jeg må innrømme at det passer deg, men det er ikke alt.
Stakkars husmor.
De betyr alt for meg. Jeg ville ha lagt verden i ruiner om de hadde blitt skadet.
Du hører ikke etter, Medet. Du er for sjenerøs. Det er galt, broder.
De er voksne, men ingen av dem tjener til livets opphold.
Det du gjør, er galt. Det vil få deg i trøbbel.
En far skal mate ungene til de forlater redet.
De driter over hele redet ditt. Kast dem ut.
Hei, snekker Medet.
-Hei, Filiz. Kom inn. -Jeg har tatt med dolma.
-Har moren din laget dem? -Nei, jeg.
Jeg tok med noen siden vi er naboer. Å håndtere store staker er jo slitsomt.
-Medet, hørte du hva Filiz sa? -Bare sett den der.
Men jeg vil gjøre gjengjeld. Du skal få kjøttboller.
Det er ikke nødvendig.
Jeg har jo ingen stake selv.
Har du gått fra vettet?
Hun flørter, men du oppfører deg som tanta. Hvorfor ta opp kjøttboller?
-Hun flørtet ikke, Hızır. -Jo. Dolmaen var bare en unnskyldning.
Jeg er en gammel mann. Hvorfor skulle hun flørte med meg?
Jenta er søt.
Du burde ta til fornuft.
Vaffelkjeks? Seriøst? Vi kunne i det minste ha gått til bakeriet.
Jeg skulket for dette.
Jeg tar deg med til fine steder når gamblingen min betaler seg.
Faren min blir sint på meg for alt dette. "Hva ser du i den fattige gutten?"
Du bør si jeg er fattig, men har en…
-Hvordan kan jeg gjøre det? -Vi sier det en dag.
-Jeg kan smelle den i bordet. -Du tuller.
Vigselsattesten, skatt. Da må han bare akseptere det.
VAFFELKJEKS
Bare én.
Takk.
Kom igjen, Stålgrå! Kom igjen, gutt!
-Helsikes… -Vi tapte.
Faen ta deg og dine galopperende bein!
Lån meg 100, Özcan. Jeg skal satse på to hester.
Du er for uforsiktig med din fars penger.
Pass dine egne saker.
Slutt å kaste bort tiden, Medet. Forgasseren er ødelagt.
Vent litt.
-Hei, snekker Medet. -Der er hun igjen.
Mamma sendte deg litt tulumba. Hun sier det gjør underverker for rørene.
-Takk. Det var ikke nødvendig. -Sa moren din det?
-Er den ødelagt? -Ja.
-Hva med et godt støt bakfra? -Så ødelagt er den ikke, er den vel?
Mamma vil snakke med deg når du har tid. Jeg tror det har noe med meg å gjøre.
Jeg kommer etter jeg har gitt guttene mat.
Da sier vi det.
Bare fei over henne, kompis. Selv jeg takler ikke spenningen.
Hun er datteren til naboen min. Skam deg.
Ikke kast bort god tulumba om maskineriet ditt er ødelagt. Jeg tar dem.
-Jeg skal stikke deg. -Fant du plutselig ballene dine?
-Hun har løpetid. Du er gal. -Kutt ut. Jeg må hente klesvasken.
Jeg liker ikke utviklingen din. Dette ender ikke godt.
Om du ikke spiser den opp, vil noen andre gjøre det.
Gå vekk, for helsike.
Her, ja.
Hvor er de?
Der er de. Enda godt.
-Og brødrene dine? Jeg ble bekymret! -Vet ikke.
-Hva er det til middag? -Linsesuppe, ris og yoghurt.
Nok en kveld i hæren.
-Hvor har dere vært? -Skiftet mitt…
-Rolig, ditt naut! -Slutt å dytte folk!
Jeg ble så bekymret!
Så enda en dag er over?
-Ja, og jeg må nøye meg med linser. -Maten er nydelig. Gi ham den der.
Her. Bror.
Denne taperen har begynt å røyke. Ser du det? Her er pakken.
Özcan? Hva skal dette bety?
-Jeg har jo ikke råd til importerte. -Hvordan var klasseturen?
-Tap i første løp. -Hold kjeft, dust.
Ercan? Hva er i veien, gutten min?
-Gjorde jenta di det slutt? -Hold kjeft.
Ercan, hva er i veien?
De sier jeg er for fattig til å få datteren deres.
Vi er fattige, sønn. Rett og slett.
Kanskje vi skal finne en jente til deg fra samme samfunnslag.
I tillegg har Gürcan fått sparken.
Hysj.
-Gürcan? -Det er sant. Han ga meg sparken.
Han kan ikke gjøre det!
-Ingen kan det. -Ro deg ned.
-Ingen får gi barna mine sparken. -Det går bra.
-Ikke dere! -Rolig.
-Det går bra. -Hva sa han? "Jeg gir deg sparken"?
-Vær så snill. -Rolig nå.
-Det går bra. -Jeg skal vise ham! Sette ham på plass.
-Ok. Bare ro deg ned. -Rolig.
-Jeg skal vise ham. Jeg er rolig. -Ro deg ned.
Bare spis. Dere får ikke gå sultne.
Døren var åpen, så jeg gikk inn. Mamma har laget popkorn.
Hun sa vi kunne se på TV og gjøre noe artig under pleddet.
Moren din er litt drøy. Slutt å le!
Vi får forberede oss til bryllupet i morgen.
Slutt å si det ordet. Du gjør meg nervøs.
Sånn. Utfør deres rolle godt, alle sammen.
Kom igjen. Opp dit. Fall hardt så pappa hører det.
-Skal bli. -Gi meg kniven, İsmet.
Slutt å prate om Fikret så vi kan sove.
Han er jo så ulykkelig.
-Jeg trenger virkelig en sigg. -Sov nå, vær så snill.
Hvordan? Jeg er redd hun skal ta livet av seg.
Kom igjen, da.
-Å nei! Hørte du det? -Hva da? Det er ingenting. Sov.
Det er ikke ingenting. Noe fælt skjedde oppe. La oss sjekke.
Jeg skal gifte meg med Ayşe i smug. Ta henne med hit.
Hva med deg og jobben? Du egget pappa. Finner han det ut, er du ferdig.
-Han vil ikke snakke med sjefen min. -Kan jeg også få bomme en?
-Rolig nå. Hvordan går det på skolen? -Han ville ha svart om han hadde vært der.
-Hva gjør dere her? Røyker? -Nei.
Hvorfor lot dere oss være alene? Hun sovnet.
Hva nå?
La oss pakke henne inn i et teppe som Emel Sayın i den filmen.
Kutt ut. Tror du vi har et sånt teppe?
Hjelp meg å løfte.
-Hva gjør du, Medet? -Hun sovnet, så jeg tar henne med hjem.
Ikke legg jenta i søppelbøtta. Hun har fortsatt noen gode år igjen.
Slutt, for pokker.
For en fyr. Han kommer aldri til å lære.
Fru Yıldız?
-Skynd deg, pappa. Jeg må dra. -Jeg hører deg. Jeg kommer.
-Jeg er her. -Sats på Lynet først.
-Nei, på Zazu. -Det går bra.
-Zazu? -Det er en araber.
-Jeg fikk et tips. -En svart hingst…
-Er det alt? Kom igjen! -Sats på Lynet.
-Pappa. -Kom igjen.
-Her. Du har ikke spist. -Takk.
-Her. -Ingen penger?
Jo, jeg har noen, gutten min.
-Her. Lykke til med timene. -Vi ses.
-Takk. -Her. Dra av sted.
Skal du ikke på jobb, Gürcan?
Nei, jeg vil ikke jobbe for en fyr som kjefter på meg.
Hvis du ikke drar, gjør jeg det.
-Han kjeftet på deg, hva? -Pappa, hva med adressen?
Tror du den er viktig for en far? Du vil forstå det når du blir en.
Hvor faen skal han?
İTİBAR LOGISTIKK AS
Jeg sa det, men han ville ikke høre.
Selvsagt.
Herr Kani kan ikke treffe deg nå.
Det godtar jeg ikke!
-Vent, min herre! Hva gjør du? -Jeg er en far. Jeg vil skade deg.
Hva foregår, Jale? Hvem er han?
Jeg er en far. Og du må være den mektige herr Kani.
Jeg forstår ikke.
Gürcan! Jeg er Gürcans far.
Husker du mannen som har jobbet hardt så du kan leve et liv i luksus,
eie båter og leiligheter? Jeg er faren hans.
Hvem er Gürcan? Hvilken avdeling?
Ja, selveste Gürcan.
Gutten som så meg i øynene da han var så stor og sa: "Pappa, jeg skal bli pilot."
-Gürcan… Hva er etternavnet hans? -Hør her, min herre.
La meg fortelle deg hva jeg tenker. Du er kanskje den mektige herr Kani…
Vi har ingen ansatt med det navnet.
Gürcan Tırmıkçı!
Gürcan Tırmıkçı…
Vi har en Güven İntepe og Gökmen Paker, men ingen ved navn Gürcan.
Nei, han heter Gürcan! Se bedre etter. Det er Gürcan.
-De er barna mine! -Herlighet, det er ingen Gürcan her.
Nei! Du får ikke herse med barna mine! Ingen får gjøre det. Noen gang!
Ingen får herse med barna mine!
-Herregud. -Herr Kani!
Min herre!
Ja. Han er katatonisk.
Hans vitale tegn ser også litt rare ut.
-Hva sier du, doktor? Er det alvorlig? -Jeg mener…
Jeg har fått nok av dere jævler! Du må vel ikke gjøre det selv om det er 80-tallet?
Dette er et sykehus, for faen!
Kroppen hans har opplevd mye uro. Er han uselvisk?
-Overdrevent. -Det virker som om han har gitt og gitt.
Du sa han hadde barn.
De er fullvoksne menn i stand til alt.
Jeg tipper han har vært både en far og en mor for dem,
og at dette har pågått i flere år.
Det er ikke engang et snev av testosteron igjen i herr Medets kropp.
-Hva er det? -Et kjønnshormon og anabolt steroid.
Hans altfor uselviske personlighet
har gradvis endret kroppen hans til en mors kropp.
Hjernen hans har aktivert beskyttelses- og omsorgsmodusen.
I medisinske termer ligger problemet i pia mater.
På gammel latin betyr "pia mater" "myk mor" uansett.
Ingenting er i veien med dura mater og araknoidea mater.
Hva betyr det?
Det betyr… på lekmannspråk
at han bærer rundt på de ballene uten grunn.
Jeg sa det til ham. Jeg ba ham la være, men han hørte ikke etter, og se på ham nå!
De er barna mine.
Jeg har vært både en mor og far for dem.
Herregud. Jeg har aldri sett dette heller.
Doktor, det kommer lys fra hodet hans.
Dere to bør faen meg stikke. Jeg vil ikke ha problemer.
Perihan! Jeg er en vitenskapsmann. Stikk, for faen.
Perihan!
Dere fikk ham til å klikke.
Legen sa han ble gal eller noe sånt.
Og lyset er visstnok forårsaket av godhet.
Pappa?
Hører du oss?
Özcan, Tercan, Gürcan, Ercan!
Kom igjen, gutter. Gå på rommene deres. Dere må legge dere tidlig, gutter.
Lykke til med timene deres.
Det er guttene mine!
Fy faen. Han har gått fra vettet.
-Kanskje han har en av-knapp. -Nei, jeg har lett overalt på ham.
Hva skal vi gjøre?
Vær stolte, for alt dette er deres skyld, drittsekker. Skam dere.
-De er barna mine. -Hei, snekker Medet.
Mamma sier jeg får sove over i natt.
Hva er galt? Hva har skjedd med ham?
Hodet hans stråler nå. Legen sa det skyldes for mye vennlighet.
Å nei. Vær så snill. Jeg kan ikke gjøre det med lyset på.
-Tid og sted, unge dame. -Jeg har vært både en mor og far for dem.
-Hei, pappa. Hvem er jeg? -Ercan?
-Og hvor mange fingre er dette? -Fem tusen lira bør holde.
Får broren din 500, bør den andre få 1000.
Tercan, ta på deg noe varmt, gutten min. Du må ikke fryse.
De er barna mine!
Jeg har det! Vent litt. La oss ringe Uğur Dündar og få ham på TV.
-Vi trenger ikke Uğur Dündar. -Vi vil bli veldig berømte.
Det er sant. Hvor mange mennesker i verden kan utstråle lys fra hodet sitt?
Vi kan ta betalt av folk for å se ham.
Det vil ikke funke. Men kanskje vi kan sette opp et telt som det i Şehzadebaşı.
Vi kaller det Den strålende far og tar 500 for å kysse hånden hans.
Hva med 500 for et kyss og 100 for et håndtrykk?
Hør her. La oss trykke et stort banner.
Özcan og jeg tar bilen, og jeg roper gjennom en megafon.
Det trengs ikke hvis vi er med i Uğur Dündars program.
Dere vil få stakkaren til å danse i et telt som en sirkusape? Skam dere.
Jeg bør komme meg av gårde, broder.
Du innså dessverre sannheten for sent. Jeg kan bare håpe at Gud hjelper deg.
Pass dine egne saker. Dette er opp til oss og pappa.
-Han lurer oss. -Nemlig.
Han vil ha en andel.
Dere må ha tatt etter noen, men hvem?
Forhåpentligvis ikke moren deres. Jeg bannet mye over henne.
Vil lysene hans stå på hele natten? Det ville vel være bortkastet?
Filiz, jeg syns du skal dra hjem.
-Syns du det? -Selvsagt. Gå.
-Kom igjen. -Greit, da.
Husker du Medet? Det er ham.
Det er Uğur Dündar, folkens! Her er han.
Filmer du, Baki?
Hei, kjære seere. Vi er i dette lille nabolaget i Fındıkzade.
Under naboenes nysgjerrige blikk er vi hos snekker Medet,
som visstnok er en elsket og uselvisk far.
Jeg skal ta en prat med ham.
-Gå inn, herr Uğur! -Gå inn!
-Gå inn. -Gå inn i huset.
Nå går jeg inn i huset, kjære seere.
Bravo! Sånn, ja!
Dette er Uğur Dündar. Lukk opp.
-Kan du åpne døren, min herre? -Det er Uğur Dündar.
Lukk opp, er du snill.
Ikke lukk opp. La være.
-Lukk opp, er du snill. -Skal vi bare åpne døren?
Vent på signalet mitt.
-Bror! Herr Uğur, stopp! -Din drittsekk!
Lukk opp, er du snill.
-Det er Uğur Dündar. La oss lukke opp! -Ja.
Greit. Lukk opp.
Følg meg, Baki.
-Hørte dere meg ikke, kødder? -Velkommen, min herre.
Gå dit. Baki?
Hei, kjære seere. Jeg er sammen med herr Medets sønner og skal snakke med dem.
Kutt, Baki.
Hvorfor åpnet dere ikke med en gang?
Gi meg et glass vann.
-Kom, Baki. -Vann!
Vann.
Ålreit. For det første, var han en god far?
Ja. Det har han alltid vært.
Denne lysgreia er en stor forandring, men den har styrket kjærligheten vår.
Som sønnene hans har vi også stått på.
Du er student.
Jeg også. Jeg studerer.
Ja, kjære seere. Nå skal jeg snakke med herr Medet.
Herr Medet…
-Dere har insekter. -Pappa vasker her. Han må ha oversett det.
Jeg forstår. Herr Medet, hvordan føler du deg?
Jeg føler meg bra, herr Uğur. Jeg har alltid vært snill,
og det har aldri skadet meg på noe vis.
Og du har sønnene dine.
Jeg håper Gud velsigner alle med gode barn som dem.
Hva syns du om denne lysgreia, herr Medet?
-Jeg håper det er en god ting. Virkelig. -Takk skal du ha.
Kjære seere, vi ses igjen neste uke med helt nye emner.
Kutt, Baki.
-Ha det bra, barn. -Herr Uğur.
Blir vi kompensert for intervjuet? Pengemessig, mener jeg.
Nei. Og neste gang bør dere åpne så fort jeg banker på.
-Skal bli. -Kom igjen, Baki.
DEN STRÅLENDE BITRE FAREN BILDE - 500
Hei. Velkommen.
-Her. -Takk.
-Ferdig? -Gi ham en billett.
Ok. Vær så god.
-Han betalte, hva? -Ja. Slipp dem inn.
-En billett til damen. -Vær så god.
Vennligst vent der, frue.
-Velkommen, Namık. Alt vel med kona? -Ja.
-Özcan! -Lyset vil hjelpe dere.
-Send inn flere. -Kom.
-Flott. Tusen takk. -Et par til.
-Still deg i kø. -Vent.
Dere får ta et bilde, men vær raske. La oss ikke kvele ham.
-En til ham. -Her.
-Greit.
-Takk. -Vær så god.
-Kjære. -Få litt.
-Hvordan går det? -Bra.
-Når får vi dem? -Dere kan hente dem om et par dager.
Slik vil de se ut.
Du spurte om kameraet plukket opp lyset.
-Det gjør det. -Ja.
Vi er ikke bedragere.
-Greit. -Fire? Ok.
Se denne veien, pappa.
Ja, hold øynene åpne.
-Skynd deg. -Det er Filiz.
Kom igjen.
-Jeg vil også ha et bilde. -Vel, Filiz, alle må kjøpe billett.
-Vennligst still deg bakerst i køen. -Vær så snill.
-Greit. -Ikke bare stå her.
-Greit. -Ja.
Hold øynene åpne. Litt nærmere.
Enda litt nærmere. Og…
Ferdig.
Dra av sted, folkens.
Vi har stengt for dagen. Faren er sliten. Samme tid i morgen.
God natt.
11 500 lira.
-Hvordan gikk det? -Du hørte ham. 11 500 lira.
Seriøst? Kjøttbolleboden må ha tjent mer enn det.
-Vi klarte oss bra. Hva driver han med? -Han bare sitter der.
-Lyser han? -Ja.
La ham være, da.
-Jeg er her for å treffe vennen min. -Vi stengte nettopp.
Kom tilbake i morgen og kjøp en billett.
-Er det sånn det skal være? -Ja.
-Hvis du sier det, så. -Vær så snill.
Vær så snill.
Håper ikke jeg blir så rar når jeg blir gammel.
-Han er en pest og en plage. -Hvem er det?
Herr Ercan?
Det er meg, frue.
Nina Tider.
-Du sa vi kunne snakke privat. -Det stemmer. Kom inn.
Utrolig. Du stråler bokstavelig talt.
-Er lyset på om dagen også? -Selvsagt.
Herr Medet, vi i Diday forlag vil inngå en eksklusiv avtale med deg.
Vi vil publisere din historie som biografi og kjøpe rettighetene til en film.
Inkludert leketøy,
og som man sier i Vesten: "merchandise"-rettigheter.
Sjekken, Merve.
Et prosjekt til 50 millioner lira.
-Fy faen… Dæven. -Beklager, pappa.
ÇELİKBANK AS
Hva var navnet ditt? Tider?
Det stemmer.
Barna mine har vært ute og solgt billetter til folk som vil treffe meg.
Ja, men dette er annerledes.
De siste 35 årene har jeg vært både en mor og en far for dem.
Og så skjedde dette.
Jeg har aldri bedt om noe selv. De har alltid vært min prioritet.
Her er sjekken din på 50 millioner.
-Bare ta den imot, pappa. -Kan jeg få den skrevet ut i barnas navn?
Men den står jo i ditt. Gi ham kontrakten, Merve.
Skriv under, takk. Dunk, dunk.
Vi er ferdige, hva?
Ja.
-Ercan. -Ja, pappa?
Gürcan, Tercan, Özcan.
-Jeg lytter, pappa. -Ja?
-Kan en forelders innsats gjengjeldes? -Nei, det kan den ikke.
Det kan den ikke, hva? Kan man sette en pris på den?
Vel, ja.
Dette er verdt 50 millioner?
Absolutt.
Ha det bra, da.
-Pappa? -Pappa?
-Pappa! -Hvor ble det av ham?
-Hvor er han? -Hva skjedde?
-Pappa! -Hvor dro du, pappa?
-Hvor er du? -Hvor er han?
-Pappa! -Hæ?
-Pappa! -Hvor ble du av?
-Pappa! -Hvor er du?
Si det! Hvor dro du?
Pappa!
Etter den kvelden så ingen Medet igjen. De ga ut en bok om ham. En film også.
EN KASSASUKSESS
Men ingen så snekker Medet igjen.
Guttene havnet på ville veier. De solgte kjerra
og flyttet ut like etterpå. Jeg tok over verkstedet.
Jeg satte selvsagt meg selv først, men så en dag…
Post til deg, Hızır.
MALDIVENE
"Hızır, jeg skriver dette fra Maldivene.
Jeg føler meg fantastisk, og hormonene har hentet seg inn.
Jeg er takknemlig over at sønnene mine lot meg leve slik.
De ledet meg mot lyset, og jeg ville ikke ha vært her uten dem.
Om du ser jævlene, si at de ikke må drikke kaldt vann når de svetter,
og at de bør respektere foreldrene sine.
Med lys og kjærlighet. Jeg ønsker deg alt godt. Medet."
EN BITTER FAR
Den solgte bra, hva?
Veldig bra.
Vi bør feire.
Bare gi meg et tegn, da.
Om bare sjokoladepålegg hjalp.
SLUTT
Tekst: Rune Kinn Anjum