Van egy elvem.
Mindenféle filmet nézek és készítek.
Íme. Látják?
- Értik? - Igen.
A videókazettáim, a gyűjteményem.
Mindenféle filmek.
Tudják…
Amikor kijött a Töltött szőlőlevél…
- …furcsán reagáltak rá. - Hogy?
- Egy kastélyban játszódott. - Igen.
Ezért az emberek elkezdték eladni a kastélyaikat.
- Hű! - A yeşilköy-i villák kiürültek.
Lemondtak róluk, vagy eladták építési vállalkozóknak.
Nem akartak kastélyban élni.
Hihetetlen reakció.
Boldog voltam. Örültem ennek a reakciónak.
- Mindennap bejövök ide. - Igen?
Már nem forgatok, de még írok. Forgatókönyveket, ilyesmit.
- Szóval… - Aha.
Muszáj írnom, még ha nincs is semmi értelme.
A Töltött szőlőlevél volt az első közös filmem Cemal bátyámmal. Ő az.
- Ó! - Cemal. Allah nyugosztalja!
- Első közös film. - Allah nyugosztalja!
Igen.
Hű! Cigi?
- Még mindig cigizik? - Napi egy nem árt.
Aztán forgattam egy csodálatos családi filmet.
A Neşeli Günler és az Aile Şerefi ihlették. Ertem testvér filmjei.
Összetartó családokról szólnak,
akik gyakran ölelkeznek, és becsületes munkából élnek.
- Ilyen családról szól a filmem. - Címe?
- A címe? - Igen.
- A szomorú apa. - Aha.
De tettem bele egy csavart.
Igen, egy csavart.
- Ki játszik benne? - Az apát én játszottam.
- Mami is benne volt, Allah nyugosztalja! - Nyugosztalja!
Ő játszotta Hızır kapitányt.
Hızır kapitányt, a barátomat.
Én voltam az apa, a fiatalok játszották a fiaimat.
Igen.
Feride is benne volt.
Remek film. Nézzék meg!
- Jó. - Nézzék meg, aztán beszélünk róla.
Rendben.
A SOKOLDALÚ RENDEZŐ
Esküszöm, megöllek!
Vedd el tőle a Maribut!
- El fogja törni! - Ne!
Mindent elrontottál! Már nem vagy a bátyám!
- Jól van! - Számomra meghaltál!
Szent ég! Engedj el!
- Pornófilmes! - Pofa be!
- Ezzel minket is sértesz! - Itt pornóztatok!
- Pogányok! - Leszúrlak!
- Szúrjál! - Benne leszek a hírekben!
Hét és fél rongy.
Bocsánat. Azt hittem, már kifizettek.
Ugyan, Erşan! Ha kifizettek volna, miért… Mindegy.
Ha ilyen apróságok miatt összeverekedtek,
jobb, ha nem is találkoztok.
Gyerünk! Béküljetek ki!
Nem. Előbb kérjen bocsánatot!
- És adakozzon a rászorulóknak! - Még mindig ezzel a dumával jössz?
Nem tudtam, hogy itt vagy, Cemal.
Akkor ideadnád?
Látod? A rászorulóknak megy.
Ez volt valami! Hajnalig vertük a blattot!
Úgy dobáltuk a 40-50 rongyokat, mintha tényleg rongyok lennének.
Oké, Dusty.
Hé!
Soha többé ne gyere az irodámba! Most menj el!
Cemal, menj el!
Az ég szerelmére kérlek.
- Jó éjt. - Jó éjt.
Erşan, semmit nem jelentek neked?
Nem kell konkrét árat mondani. Tényleg semmit?
Máshogy is lehetett volna köztünk.
Ja, és úgy van, ahogy mondtad.
Imádom a filmszakmát! Színtiszta szerelem a részemről!
Vigyázz magadra!
Tülay, drágám, elmegyek.
Ha vannak régi ruháid a rászorulóknak…
Van egy bundám, ami még nem volt rajtam.
Nem mondod? Róka?
Ravasz, vén róka.
Odaadnád most? Elviszem a rászorulóknak.
A bunda még nálam sincs, pedig magamat adom a rászorulóknak.
Értem. Sajnálom.
Először pakoljuk ki a furgont! Kivisszük a felszerelést.
Már átnéztem a listát.
Hadd lássam!
Szép.
Jól néz ki. Nagyon jól.
- Jól néz ki, ugye? Szép. - Ez lenne a környék.
Nemsokára nem találunk jó forgatási helyszínt Isztambulban.
- Mizu? - Jól vagyok.
És az asztalosműhely?
Az alsó szint jó lesz asztalosműhelynek.
Asztalosműhelynek való helyet könnyű találni.
Erşan testvér! Kaphatnánk egy autogramot?
Persze, miért ne? Gyertek!
- Payro testvér, csinálnál egy fotót? - Persze.
- Jó. - Még egyet így?
- Gyorsan! Dolgunk van. - Gyerekek…
Erşan testvér, van egy karatefilmes ötletem.
Tréning a Fing-ringben.
Tűnés, srácok! Húzzatok el!
Csomó filmünk van. Nem nézitek?
Ezek a mai fiatalok! Nem semmi, Erşan.
Nem az én hibám.
Erşan testvér, filmet forgatsz? Szerepelni akarok benne.
Ki az apád, kölyök?
Itt lehet jelentkezni? Apám Arif, a szőnyegárus. Miért érdekel?
Mindegy, itt vagyunk mi Muammerrel. Cengo hoz pár fiatalt.
- Gyere, Cengo! - Ott van Berkun is.
Szia, Erşan. Ő a barátom, akiről meséltem, Semih.
A többi része hol maradt?
Termetesebbre számítottam.
- Üdv. Hol a lakókocsim? - Milyen lakókocsi?
Semih ilyen. Lakókocsi kell neki.
Előbb a forgatókönyvről kéne kérdezned.
Uram, mi vagyunk az új generáció,
akik magasabb szintre emelik a török filmet.
Szóval első a lakókocsi.
Vigyük a cuccokat a helyszínre, és majd meglátjuk.
Most a cuccokat emeljétek magasabb szintre!
A török film addig várhat.
- Rendben. Menjünk! - Cengo?
Menjünk, haver!
- Kurva lakókocsi! - Gyere!
A lakókocsi jó ötlet. Az ember pihenhet a felvételek között.
Jó ötlet, ha van lakókocsid. De nekünk nincs.
- Megvan? - Menjünk!
Voltam a szereplőválogatáson.
Hagyd abba! Elsírom magam. Mikor indulsz?
Hónap.
Holnap? Nem. Ma kell indulnod!
Ki innen! Látni se akarlak!
Snitt.
„Holnap”, nem „hónap”. És legyél határozottabb!
Erşan, mi ez az egész?
- Az apa dél-kaukázusi? - Csak kísérletezem.
Erşan, bocs,
de a „Mikor indulsz?” helyett
mondhatnád azt, hogy „Haçan, mikor indulsz?”
- „Haçan”? - Haçan.
Miről beszél?
Csak az apa beszél dél-kaukázusi akcentussal, a fiúk nem? Nem tudom.
Ha dialektust akarunk behozni, szakértővel kell konzultálnunk.
Talán nem jó ötlet.
Vidd a lakókocsijába, mert még seggbe rúgja valaki.
Csak kipróbálok egy karaktert. Mi ez a hozzáállás?
- „Nem próbára jöttünk, emberek?” - Maradjunk annál, amihez értünk!
Én leszek dél-kaukázusi, te beszélj normálisan!
Akkor halljuk!
Nem hallod, mit mondok, tökfilkó?
Fogd be, te balfácán!
„Balfácán”? Nem játszod túl a karaktert, haver?
Jól van, haver. Oké.
Csináld te! Csinálj mindent egyedül!
Hadd legyek én a dél-kaukázusi!
El se olvasod a saját forgatókönyvedet?
Csak Medetnek van akcentusa? Hızır nem dél-kaukázusi?
- De. - Látod?
Akkor…
Jól van, haver. Csináld! Rendben.
Lehetnél albán.
Igen? Azt hogy kell?
- Kezdj minden mondatot „Abe mori”-val! - Szerinted?
Nem, haver. Nincs benned az albán karakter.
Hidd el, nem illik hozzád!
Nem? Oké, haver. Akkor csináld te!
Mindent Mami csinál. Csináljon mindent ő!
Elég ebből.
Gyertek ide! Készítsünk egy fotót!
- Most az egész stáb itt van. - Az apa középen.
Nem lennék jó albán?
Húzódjatok közelebb egymáshoz!
Jól van. Mehet?
A szomorú apa.
Itt repül…
a kismadár.
Semmi albán akcentus?
Ejha!
KUNERİ FILMGYÁRTÓ KFT.
Ercan, Gürcan!
Özcan, Tercan! Gyerünk, fiúk!
Kihűl a tojás! Gyertek már!
- Jó reggelt. - Gyere!
Jó reggelt, apa.
- Az az én helyem. - Ülj le! Szólj a bátyádnak!
Gyere már ki!
- Kifelé, tesó! Nyomás! - Ne lökdöss, tesó!
- Ülj le! - Újságot se lehet olvasni.
- Tessék. - Sötéten kérem, apa.
Ide a tojást, te hülye!
- Gyerünk! - Én gyengén kérem.
- Apa! - Gyere, fiam!
- Gyengén kérem. - Tessék.
Üsd meg!
Hoppá!
Az ingem?
Kivasaltam, de új gomb kell rá.
Ma nincs kolbász?
- Nem szeretem a kolbászt. - Mi igen.
Apa, nekik suli helyett ma osztálykirándulás van.
Igen? Osztálykirándulás?
Fiatalok. Jó, ha egy kicsit világot látnak.
Ötszáz elég lesz, apa.
Igen? Rendben.
Kivételezel vele. Felháborító.
Nem tennék ilyet.
- Tessék, fiam. - Kösz.
Miért nem eszel csokikrémet?
Ha a csokikrém mindent megoldana!
Miért mondod ezt, fiam? Mi a baj?
A főnök megint szívat. Ki akar rúgni.
Nehéz másoknak dolgozni, apa.
Dolgoznunk kell, fiam. Ki kell tartanunk.
- A suli után egyből főnök leszek. - Előbb éld túl az első évet!
Hé, apa!
Ma találkozom a csajommal. Megdobnál egy kis lével?
- Szereted azt a lányt? - Esküszöm, igen.
A Kristalban akar enni, és a Gülhane parkba megyünk.
Ötezer elég lesz.
- Nagyon szereted. - Igen.
- Tessék. - Jó reggelt!
Ülj le közénk, Hızır!
Én mentem, fiúk.
Az a roncs még mindig ott van.
Azt mondtad, a srácok intézik, Medet.
Intézni fogják. Ülj le! Hozok teát.
A roncstelepre való, de apa nem engedi, Hızır bácsi.
Sokat segített nekünk, fiam.
Hogy vagy, Medet?
Jól. Egyél csokikrémet!
Csokikrémet?
Mindent felfalták. Látom az üveg alját.
Mentem.
Dobj meg egy ötszázassal!
- Ötszáz? - Engem egy ezressel!
Rendben.
Tessék. Sok sikert az iskolában.
- Kösz. - Szia.
- Félre az útból! - Hé!
Medet, aki lát téged,
inkább megnyomorítja a farkát, hogy ne legyen gyereke.
Mi a fene ez?
Hogy bírsz velük élni?
Mondd el, hogy, Medet!
Ők az én bátor fiaim, kapitány.
Bátor fiúk a lópikulát!
„Apa, dobj meg ötszázzal!” „Engem ezerrel!”
Ennyi pénze még a banknak sincs!
Végül is én vagyok az apjuk és az anyjuk is.
Figyelj, Medet, a pénz mindegy is.
De hogy női munkát végzel… Bele fogsz őrülni.
- Ami sok, az sok. - Hagyd abba!
Nő kell a házba, Medet.
Nem tetszik ez nekem.
Bár beismerem, jól áll neked,
de ez más kérdés.
Te szegény háziasszony!
Nekem ők a mindenem, kapitány.
Az egész világgal szembeszállnék, ha baj érné őket.
Nem figyelsz rám, Medet.
Túl odaadó vagy. Ez nem helyes, testvér.
Felnőtt férfiak, de egyikük se tartja el magát.
Helytelen, amit csinálsz. Rossz vége lesz.
Az apa eteti a fiókákat, amíg ki nem repülnek a fészekből.
Miről beszélsz? A fészekbe szarnak.
Szabadulj meg tőlük!
- Jó napot, Medet mester. - Filiz! Kerülj beljebb!
Hoztam dolmát.
- Anyád csinálta? - Nem, én.
Gondoltam, biztos megérzed az illatát,
és izgalomba jössz.
Medet, hallottad, mit mondott Filiz?
Csak tedd le oda!
Szeretném viszonozni valamivel. Adok húsgombócot.
Dehogy, nem kell viszonozni.
Illatoktól nem jövök izgalomba.
Elment az eszed, Medet?
Kokettál, te meg úgy válaszolsz, mintha a nénikéje lennél. Húsgombóc!
Nem kokettált, Hızır.
Én mondom neked, hogy kokettál.
A dolma csak ürügy volt.
Fáradt vénember vagyok. Miért kokettálna?
Csinos lány.
Térj észhez!
Ostya? Komolyan, Ercan?
Legalább a pékségbe mentünk volna!
Miattad lógtam meg a suliból.
A legmenőbb helyekre viszlek, ha végre nyerek a totón.
Apám dühöng.
„Mit látsz abban az ágrólszakadtban?”
Mondd neki, hogy pénzem nincs, de nagy a…
Hogy mondhatnék neki ilyet?
Együtt elmondjuk. Kicsapom az asztalra, hogy lássa.
Te megőrültél.
A házassági anyakönyvi kivonatot.
Kénytelen lesz belenyugodni.
Csak egyet, uram.
Köszi.
Hajrá, Acélpaci!
Hajrá, paci!
- Te rohadt… - Vesztettünk.
Baszd meg a villámgyors lábadat!
Özcan, megdobsz százzal? Duplán fogadok.
Lassíts, Ercan! Szórod az apád pénzét.
Törődj a saját dolgoddal!
Ne vesztegesd az idődet, Medet! A karburátornak vége.
Várj csak!
Jó napot, Medet.
Megint itt van.
Anyám küldött egy kis tulumbát. Azt mondja, mindenféle csőre csodásan hat.
Értem. Kösz. Nem kellett volna.
Ezt anyád mondta?
- Elromlott? - El.
- Hátulról se tudod betolni? - Annyira azért nem romlott el.
Ugye, Medet?
Anyám beszélni akar veled, ha ráérsz.
Azt hiszem, rólam. Nem biztos.
Este átmegyek, miután megetettem a fiúkat.
Jó. Rendben.
Kapd már el, haver!
Én úgy elkapnám… Ami sok, az sok.
A szomszéd lánya. Szégyelld magad!
Medet, ha rossz a csöved, el ne pazarold a jó tulumbát!
Add ide!
Esküszöm, leszúrlak.
Velem bezzeg kemény vagy!
Nem látod, haver? Be van gerjedve.
Esküszöm, tiszta őrült vagy.
Hallgass!
Leszedem a ruhákat.
Nem tetszik ez nekem. Nem lesz ennek jó vége.
Ha nem eszed meg, megeszi más, Medet.
Kopj le, az ég szerelmére!
Így.
Hol vannak már?
Itt vannak. Hála az égnek.
- A testvéreid? Úgy aggódtam! - Honnan tudjam?
- Mi a vacsora? - Lencseleves, sült rizs, joghurt.
Már megint, mint a seregben.
- Hol voltatok? - A műszakom…
- Nyugi, te barom! - Ne lökdösődj!
Halálra aggódtam magam!
Eltelt egy újabb nap.
Szedj nekem is! Ha már be kell érnem lencsével.
Finom az, fiam. Add ide!
Tessék.
Ez a szerencsétlen rászokott a cigire.
Látod? Itt van.
Özcan? Mi a fene ez, fiam?
Mi bajod? Nem engedhetek meg magamnak külföldi cigit.
Jó volt a kirándulás?
Az első futamon vesztettünk.
Pofa be, pojáca!
Ercan? Mi a baj, fiam?
A csaj kiadta az utadat?
Dugulj el!
Ercan, mi a baj, fiam?
Szerintük szegény vagyok, ezért nem adják hozzám.
Tényleg szegények vagyunk.
Az biztos.
Kereshetünk neked egy lányt,
aki olyan magunkféle.
Gürcannak is kiadták az útját, apa. A főnöke.
Hallgass!
- Gürcan? - Igen, apa. Kirúgott.
Nem lehet! Nem lehet.
- Senki se… - Nyugalom, apa!
…rúghatja ki a gyerekeimet!
- Semmi baj. - Apa.
- Fiaim! - Nyugi!
- Nincs baj. - Mit mondott?
„Kirúglak”, ezt mondta?
- Apa! - Nyugodj meg!
- Semmi baj. - Majd én megmutatom neki!
- Nyugodj meg! - Nyugi, apa!
Megmutatom neki.
- Nyugalom! - Nyugodt vagyok.
Egyetek! Nehogy éhesek maradjatok!
Nyitva volt az ajtó, hát bejöttem.
Anyám pattogtatott kukoricát.
Azt mondta, jöjjek át tévézni,
és egy kis ez meg az is lehet a takaró alatt.
Anyád kicsit sok.
Ne röhögjetek!
Kezdjünk el készülődni a holnapi esküvőre!
Ne mondd ki ezt a szót! Ideges leszek tőle.
Így. Kész. Mindenki játssza jól a szerepét!
Gyerünk! Ide fel!
Jó hangosan, hogy apa meghallja!
Jó.
İsmet, add ide a kést!
Ne beszélj többet Fikretről! Aludjunk!
Ha tudnád…
Nagyon rágyújtanék.
Könyörögve kérlek, aludj.
Hogy tudnék?
Félek, hogy megöli magát.
Eltúlzod.
Jaj, ne! Hallottad?
Nem hallottam semmit, asszony. Aludj!
Én hallottam.
Fent valami szörnyűség történt. Nézzük meg!
Megszöktetem Ayşét.
Idehozom.
Mi lesz a munkahelyeden?
Felbujtottad apát.
Ha megtudja, neked véged.
Nem fog beszélni a főnökkel.
Én is szívhatok egyet?
Ne ess túlzásba! Hogy megy az iskola?
Tudna válaszolni, ha bejárna.
Mit csináltok? Dohányoztok?
Nem.
Miért hagytatok egyedül vele? Elaludt.
Mi legyen?
Tekerjük be a szőnyegbe!
Mint Emel Sayınt abban a filmben.
Kölyök, szerinted van olyan szőnyegünk?
Segítsetek felemelni!
Medet? Mit csinálsz?
Elaludt, úgyhogy hazaviszem.
Ne kukázd ki a lánykát!
Még használható.
Hallgass, az ég szerelmére!
Micsoda alak! Esküszöm, semmiből nem tanul.
Yıldız asszony?
Gyerünk, apa! Sietek.
Hallom, fiam. Jövök.
- Itt vagyok. - Fogadjunk Villámra!
- Zazura fogadok. - Nem, kösz.
- Mi? Zazura? - Arab telivér.
- Kaptam egy tippet. - Fekete csődör…
- Ennyi? Komolyan? Ne! - Fogadj Villámra!
- Apa. - Menjünk!
- Tessék, fiam. Nem ettél. - Kösz, apa.
- Tessék. - Készpénz?
Igen. Adok, fiam.
- Sok sikert az iskolában. - Szia.
- Köszönöm. - Tessék. Menj csak!
Gürcan, mi van? Nem mész dolgozni?
Nem. Nem fogok olyannak dolgozni, aki folyton gyaláz.
Ha te nem mész, megyek én!
Gyalázni mert?
Apa, nem tudod a címet.
Szerinted a cím számít egy apának?
Majd megérted, ha apa leszel.
Hova a fenébe megy?
İTİBAR LOGISZTIKAI RT.
Mondtam neki, de nem érdekli, uram.
Rendben.
Sajnálom, de Kani úr nem tudja fogadni.
Felháborító!
Várjon, uram! Mit csinál?
Apa vagyok. Ha nem enged be, kárt teszek magában.
Mi ez, Jale? Ki ez az úr?
Apa vagyok. Igen.
Te meg nyilván a nagy hatalmú Kani úr.
Nem értem, uram.
Gürcan! Gürcan apja vagyok.
Emlékszel a férfira,
aki keményen dolgozott,
hogy te tejben-vajban fürödhess,
hogy hajókat és lakásokat vehess?
Én vagyok az apja.
Melyik osztályon dolgozik ez a Gürcan?
Gürcan. Az egyetlen és utánozhatatlan.
Amikor ekkora volt, a szemembe nézve
azt mondta, „Apa, pilóta leszek.”
Gürcan… Mi a családneve?
Nézd!
Beszédem van veled.
Lehet, hogy te vagy a nagy hatalmú Kani úr…
Uram, nincs ilyen nevű alkalmazottunk.
Gürcan Tırmıkçı!
Gürcan Tırmıkçı…
Van Güven İntepe és Gökmen Paker,
de egy Gürcan sincs.
Nem. Gürcannak hívják!
Nézd meg még egyszer! Gürcan!
A gyerekeimről van szó!
Egy Gürcan sincs.
Nem hagyom, hogy a gyerekeimet alázza!
Soha senkinek nem hagyom! Soha!
Senki nem alázhatja meg őket!
- Jó ég! - Kani úr!
Uram!
Igen.
Kataton.
Az életfunkciók is szokatlan képet mutatnak.
- Mit mond, doki? Súlyos? - Hát…
Elegem van belőletek, rohadékok!
A 80-as években vagyunk,
de attól még nem muszáj bagózni! Ez egy kibaszott kórház!
A teste jelentős traumát szenvedett el.
Önzetlen ember?
Túlságosan is.
Úgy tűnik, mindig csak ad és ad.
- Említetted, hogy vannak fiai. - Egészséges, felnőtt férfiak.
Gondolom, ő az apjuk és anyjuk egy személyben
hosszú évek óta. Igen, biztos így van.
Egy csepp tesztoszteron se maradt
Medet úr testében.
Az mi?
Nemi hormon, anabolikus szteroid.
A túlzottan önzetlen személyisége miatt a teste lépésről lépésre
egy anya testévé változott.
Az agya védelmező és gondviselő üzemmódba kapcsolt.
A probléma az agy pia mater nevű területén van.
Az ősi latin nyelven
a „pia mater” azt jelenti, „lágy anya”.
Dura mater és pókhálóhártya rendben.
Ez mit jelent?
Azt jelenti…
Hétköznapi nyelven
azt mondanám, hogy a golyóinak már semmi haszna.
Mondtam neki, doki.
Mondtam neki, hogy ne csinálja, de nem hallgatott rám.
Ez lett a vége!
A gyerekeimről van szó.
Én vagyok az apjuk és az anyjuk is.
Te jó ég!
Ilyet még nem láttam.
Doktor úr, fény jön a fejéből.
Húzzatok innen!
Nem akarok bajba kerülni.
Perihan! A pozitív tudomány embere vagyok… Húzzatok innen!
Perihan!
Miattatok ment el az esze.
Az orvos szerint megőrült, vagy ilyesmi.
A fényt a túlzott kedvesség okozza.
Apa?
Hallasz minket, apa?
Özcan, Tercan,
Gürcan, Ercan!
Gyerünk, fiúk! Menjetek a szobátokba!
Korán kell lefeküdnötök, fiúk.
Sok sikert az iskolában.
Az én fiaim!
A kurva életbe.
Elment az esze.
Nincs rajta kapcsoló, amivel kikapcsolható?
Nincs, már próbáltam.
Mit tegyünk?
Büszkék lehettek. Ez a ti művetek. Szégyelljétek magatokat!
Az én gyerekeim.
Medet mester!
Anya azt mondta, ma itt alhatok.
Mi baja? Mi történt vele?
Fényt sugároz a feje. A doki szerint a túlzott kedvesség miatt.
Jaj, ne! Kérlek, Medet! Világosban szégyenlős vagyok.
Miket beszélsz, lányom?
Én vagyok az apjuk és az anyjuk is.
Szia, apa! Ki vagyok?
Ercan?
Hány ujjat mutatok?
Ötezer líra elég lesz, fiam.
A bátyád 500-at kap, a másiknak 1000-et adok.
Tercan, öltözz fel melegen, fiam!
Nehogy megfázz!
Ők a gyerekeim!
Megvan! Várjatok!
Szervezzük be Uğur Dündar tévéshow-jába!
Mi? Nem kell nekünk Uğur Dündar.
Híresek lennénk, bátyó.
Az igaz.
Hány embernek sugárzik fény a fejéből?
Akit érdekel, vegyen belépőt! Pénzért mutogatjuk.
Nem.
Felállítunk egy olyan sátrat, mint Şehzadebaşıban.
A Sugárzó Apa, ez lesz a neve. Ötszázért kezet csókolhatnak neki.
Ercan, legyen 500 a kézcsók, 100 a kézfogás, jó?
Nyomtassunk egy óriási plakátot!
Özcannel autóba pattanunk, és megafonon reklámozzuk.
Semmi szükség rá, ha elmegyünk Uğur Dündar show-jába.
Sátorban mutogatnátok szegényt, mint egy cirkuszi majom?
Szégyelljétek magatokat!
Medet testvér, jobb, ha megyek.
Végre fény gyúlt a fejedben, de már késő.
Csak remélni tudom, hogy Allah megsegít.
Törődj a magad dolgával! A mi apánk, a mi döntésünk.
- Micsoda hiéna! - Igen.
Részesedést akar.
Nem tudom, kire ütöttetek.
Remélem, nem az anyátokra. Sokszor átkoztam a háta mögött.
Egész éjjel égve marad a lámpa?
Nem pazarlás ez?
Filiz, jobb, ha most hazamész.
- Igen? - Igen. Indulj!
- Menj már! - Rendben.
Emlékszel Medet mesterre? Ő az.
Uğur Dündar, emberek!
Itt van!
Baki, veszed?
Üdvözlöm nézőinket.
Findıkzadében vagyunk.
Medet mester háza előtt állunk a szomszédok tekintetének kereszttüzében.
Medetről azt mondják, nagyon önzetlen apa.
Mindjárt beszélni fogok vele.
- Uğur, menj be! - Menj be!
- Menj be a házba!
Most belépek a házba, kedves nézők.
Bravó!
Ez az!
Uğur Dündar vagyok. Kérem, nyissa ki!
Kinyitná az ajtót, uram?
Uğur Dündar az.
Kérem, nyissa ki az ajtót!
Ne nyissuk ki!
Ne!
Kérem, nyissa ki az ajtót!
Kinyissuk?
Várj, míg szólok! Ne nyissuk ki!
- Uğur, hagyd abba! - Seggfej!
Kérem, nyissa ki, uram!
- Uğur Dündar az. Nyissuk ki! - Nyissuk ki!
Rendben. Nyisd ki!
Gyere, Baki!
Nem hallottatok, rohadékok?
Üdvözlöm, uram.
Állj ide!
Baki?
Kedves nézőim,
itt vagyok Medet fiaival.
Beszélgetni fogok velük.
Snitt, Baki!
Miért nem nyitottátok ki rögtön?
Adjatok egy pohár vizet!
- Gyere, Baki! - Vizet!
Vizet.
Az első kérdésem az, jó apa volt-e.
Igen. Mindig is.
A fénylő fej nagy változás, de…
Csak még jobban szeretjük.
Természetesen mi is sok erőfeszítést tettünk.
Maga diák.
Én is diák vagyok, Uğur úr. Tanulok.
Igen, kedves nézők.
Most Medet mesterhez fordulnék.
Igen, Medet mester…
Rovarok.
Apa szokott takarítani. Biztos nem vette észre.
Értem.
Medet mester, hogy érzi magát?
Uğur úr, jól érzem magam.
Jól vagyok, jó vagyok.
Mindig jó voltam, és ez soha nem vált káromra.
És magával vannak a fiai.
Allah áldjon meg mindenkit ilyen jó gyerekekkel!
Medet mester, mit gondol a fejéből sugárzó fényről?
Remélem, jó dolog, uram.
- Tényleg remélem. - Köszönöm.
Kedves nézőim,
jövő héten vadonatúj témákkal jövök.
Snitt, Baki!
Vigyázzatok magatokra!
Hé, Uğur úr! Uram!
Kapunk valamit az interjúért? Pénzügyi értelemben.
Nem.
És legközelebb azonnal nyissatok ajtót!
Igen, uram.
Menjünk, Baki!
A SUGÁRZÓAN SZOMORÚ APA FOTÓ: 500 LÍRA
Jó napot, uram.
- Tessék. - Köszönöm.
- Kész? - Adj neki jegyet!
Oké. Tessék.
- Fizetett, ugye? - Jó napot.
Fizetett. Engedd be őket!
- Egy jegy a hölgynek. - Oké. Tessék.
Kérem, várjon itt, hölgyem!
- Üdv, Namık. - Kösz.
- A neje? - Jól van.
A fény rajta is segíteni fog.
- Páran mehetnek. - Menjenek!
- Köszönöm, uram. - Még páran.
- Várni kell. - Várjon!
Emberek, kérem, gyorsan készítsék el a fotót!
- Gyorsan! - Ne zavarják!
- Egy jegy. - Tessék.
- Oké.
- Kösz. - Tessék.
- Drágám. - Kérek.
- Hogy megy? - Minden oké.
- Hányat? - Mikor lesz kész?
Pár nap múlva.
Így fog kinézni.
Kérdezte, hogy látszani fog-e a fény.
- Látszik. - Igen.
Nem vagyunk csalók.
- Oké. - Négyet? Jó.
Apa, ezt nézd!
Igen, ne pislogj!
Ó, itt van Filiz.
Én is szeretnék egy fotót.
Mindenkinek jegyet kell vennie.
Filiz, kérlek, állj be a sor végére!
- Jó? - Kérlek.
Jó.
Ne ácsorogj itt!
- Jó. - Igen.
Ne pislogjanak!
Kicsit közelebb.
Még egy kicsit.
És…
Kész!
Menjenek, emberek!
Hé, srácok! Mára bezártunk.
Apa fáradt. Gyertek holnap!
Jó éjt.
Összesen 11 500.
Mennyi?
Hallottad, 11 500 líra.
A húsgombócárusnak biztos több bevétele volt.
Nem kevés. Apa mit csinál?
Nem fekszik le. Csak ül.
- A fény? - Megvan.
Akkor hagyd csak!
A barátomhoz jöttem.
Zárva vagyunk.
Holnap jeggyel bemehetsz a barátodhoz.
- Ez most így fog menni? - Igen.
Ha te mondod.
Tessék csak.
Fura alak. Remélem, nem leszek ilyen öregkoromban.
Púp a hátunkon ez az ember.
Ez meg ki?
Ercan úr?
Én vagyok. Segíthetek?
A nevem Változó Idők.
Bejelentkeztem önhöz.
Ó, igen. Fáradjon be!
Hihetetlen. Szó szerint sugárzik.
- Nappal is be van kapcsolva? - Persze.
Medet úr, a Diday kiadó
exkluzív szerződést kötne önnel.
Könyv formájában kiadnánk a sztoriját,
és a megfilmesítés jogát is szeretnénk megszerezni,
beleértve, ahogy nyugaton mondják, a „merchandise” jogokat is.
Merve, kérem a csekket.
Ötvenmillió lírás projekt.
Azt a kurva…
Bocs, apa.
ÇELİKBANK RT.
Mi is a neve? Változó Idők?
Igen.
A fiaim jegyet árulnak azoknak, akik meg akarnak nézni.
Igen, de ez más.
Harmincöt éve az apjuk és az anyjuk is vagyok.
Aztán ez történt.
Sosem kértem magamnak semmit. Mindig ők voltak a legfontosabbak.
Ötvenmilliós csekk.
Fogadd el, apa!
Átírathatom a gyerekeim nevére?
Az ön nevére szól.
Merve, add oda neki!
Írja alá, kérem!
Egykettőre.
Végeztünk, ugye?
Igen.
- Ercan. - Igen, apa?
Gürcan, Tercan, Özcan.
- Hallgatlak. - Igen, apa?
Vissza lehet fizetni egy szülő erőfeszítéseit?
Nem lehet, apa.
Nem lehet, ugye?
És be lehet árazni?
Igen.
Ötvenmillió lírát ér?
Ahogy mondja.
Legyetek jó fiúk!
- Apa? - Apa?
- Apa! - Hova tűnt?
- Hol van? - Mi történt?
- Apa! - Hova tűntél, apa?
- Hol vagy? - Hol van?
- Apa! - Mi ez?
- Apa! - Apa, hol vagy?
- Apa! - Hol vagy, apa?
Válaszolj! Hova mentél?
Apa!
Apuci!
Ezek után Medet mestert többé nem látta senki.
Kijött róla egy könyv és egy film is.
De soha többé nem látta senki.
A fiúk nem találták a helyüket.
Eladták azt a roncsot,
és kisvártatva elköltöztek.
Én vettem át a műhelyt.
A magam dolgával törődtem.
Aztán egy nap…
Levele jött, Hızır.
MALDÍV-SZIGETEK
„Hızır, a Maldív-szigetekről írok.
Fantasztikusan érzem magam, a hormonjaim is helyreálltak.
Hálás vagyok a fiaimnak, hogy esélyt adtak erre a csodára.
Elvezettek a fénybe.
Nélkülük nem lennék itt.
Ha találkozol velük, üzenem, ne igyanak hideg vizet, ha kiizzadtak,
és tiszteljék a szüleiket.
Fénylő szeretettel üdvözöl,
és minden jót kíván Medet.”
A SZOMORÚ APA
Bombasiker, mi?
Az bizony.
A SZOMORÚ APA
Ünnepeljük meg!
Csak a jelre várok.
Juhé!
Ha a csokikrém mindent megoldana!
VÉGE
A feliratot fordította: Klein Szilvia