Alle spør om Elskere på månen. Hva skjedde med den?
Vi lagde den filmen.
-Virkelig? -En fin film. Erotisk.
Men den ble aldri utgitt. Den ble brent.
-Hva? -Brent?
-De brente den. -Bokstavelig talt?
Kun plakaten gjenstår. Jeg vet ikke om det er en her,
men jeg hadde en på kontoret. Bare plakaten gjenstår. Det er leit.
-Vi klarte ikke å redde den. -Så trist.
Men titlene på alle filmene dine er vulgære, herr Erşan.
-Er ikke det rart? -Kjære deg, vulgaritet er overalt.
-Det er forventet. Jeg er… -Hva da?
-Stygg i munnen. Jeg innrømmer det. -Sant.
Men hjertet er rent. Det er det viktige. Hvis hjertet er rent, er man god.
Jeg spurte fordi folk kritiserer deg for det.
-Folk sier filmene ikke kan ses med barn. -Ja.
-Det er lett å lage barn. -Ikke sant?
-Jeg er 84, men jeg kan få barn. -Du kan ikke mene alvor!
-Hvis jeg må, altså. -Ja.
Men etter det? Man bør ta ansvar for barnet sitt.
-Ja. -Sant.
THE LIFE AND MOVIES OF ERŞAN KUNERİ
Kjemp.
-"Du skal bli min." -Du skal bli min.
-"Kroppen min tar du aldri, onde ånd!" -Kroppen min tar du aldri, onde ånd!
Bli på henne. Ta litt skum i munnen på gutten.
Kjemp. Tülay, kutt jævelen.
-Ja. -Er det bra?
Ok. Slutt, Tülay.
Herr Erşan, jeg klarer ikke å fokusere når sagen er avslått.
Sprut litt vann i ansiktet ditt og ta deg sammen.
Hvordan var jeg?
Jeg beundrer skuespillet ditt.
Herr Muammer?
Store ambisjoner, stort talent og mye mot! Vi ringer deg, gutt.
-Kom igjen. -Ok.
Det er en musikkstudent ved navn Oktay Kaynarca.
-Han skulle komme, men skolen sa nei. -For et knotete tømmer han er!
-Selv en motorsag er ikke nok! -Nei.
-Kom inn. -Får jeg?
-Så lenge hun puster? -Riktig.
-Gi ham motorsagen. -Greit. Vent litt.
Så lenge hun puster er videoprosjektet vårt. Du skal spille Suat.
Han blir besatt av en ond ånd. Gå.
-Hva for noe? -Du spiller som sagt Suat.
Du blir besatt. Vis meg det. Gå.
-Får jeg gjøre noen pusteøvelser? -Forlat spillehallen og gå til Maçka Park.
Du kan gjøre øvelsene dine der. Vi er travle! Raska på!
-Tilgi meg. Jeg er litt nervøs. -Ikke vær det.
Det er vanskelig for meg.
Suat blir besatt. Gå.
-Kom igjen. -Får jeg se vekk fra deg?
Ikke vær nervøs. Kom igjen.
Dere vet ikke dette, men jeg har spilt en rolle som er vanskeligere enn denne.
-Jeg har spilt den i årevis! -Hva er det som foregår, unge mann?
Pumperen. 2 egg, 1 pølse.
17 centimeter pluss tuppen. Jeg så disse filmene med tårer i øynene.
-Vi fikk faktisk folk til å gråte. -Kan du tørke tårene mine?
Si meg noe. Kan du få meg til å tilgi deg?
Vet du hva som får dette hjertet til å slå? Kan du gi meg det tilbake?
Si det!
Kom igjen, si det!
-Cengiz, ro deg litt ned. -Cengiz, hva? Kanskje det ikke er det.
Hvem ga meg navn? Hæ? Kanskje han ville ha gitt meg et annet.
Du er for hissig, gutt. Følelser hører ikke hjemme her.
-Bare spill Suat. -Jeg vet følelser ikke hører hjemme her.
Faren min var nemlig i samme bransje.
Å? Hvem er han?
-Erşan Kuneri. -Drit og dra.
-Jeg skal finne moren din og… -For sent. Jeg er allerede 25 år.
-Hva faen er det du sier? -Herr Erşan, jeg er sønnen din, Cengiz.
-Dra til helvete! -Jeg skal få ræva di til å blø, din jævel.
Om det er til farskapstesten, sett i gang. Ikke noe problem. Gjør det nå.
Jeg lyver ikke.
Jeg er sønnen din. Jeg vil gjøre meg fortjent til rollen, ikke få den tildelt.
Men jeg måtte bare snakke fra hjertet.
Du vet ikke hvor mye jeg strever med å holde det ordet inni meg.
Hvilket ord?
-Pappa. -Sønn!
-Pappa! -Cengiz!
-Pappa! -Gutten min!
Hvordan kunne jeg forlate deg?
Alt vel med moren din? Noen søsken? Er de mine?
Erşan, vær forsiktig.
-Kom hit! -Pappa!
Jeg savner din fremmede duft.
-Herr Muammer! -Ikke nå!
Vi skal ta igjen det tapte. Jeg skal ta deg med til parker.
Spandere karusell-turer på deg. Aldri forlat meg, ok?
Selvsagt ikke. Vi fant nettopp hverandre.
Spilte jeg karakteren bra?
Flott. Tülay tar nummeret ditt. Vi begynner på mandag.
-Takk. Vi ses. -Farvel.
Den jævelen. Jeg ble livredd.
Han er en talentfull kødd. Skremte vettet av meg.
-Åpne den litt. Sånn, ja. -Skal den være åpen hele tiden?
Den må det til scenen der du skal gnis inn med snø.
Gnis inn med snø? Angående det…
Erşan, jeg må snakke med deg.
Den som smugdrikker denne Maribuen, skal få ris av meg midt på kontoret.
Som om jeg ville smugdrikke Maribu i min alder!
-Du tilbyr det til alle, Erşan. -Det er bare oss to. Har jeg drukket alt?
Erşan, du vet at jeg viser hud i noen scener, hva?
-Og har noen kyssescener. -Ja?
Partneren min er ikke komfortabel med dem.
Kan vi dempe nakenheten og mengden kyssing?
Det er en vinterfilm, vennen. Vi fullfører den mens babyen din ligger i dvale.
-Han varer ikke til gallaen. -Partneren min blir sjalu.
-Da kan han vise hud i stedet. -Ja, akkurat! For en huleboer!
Så Seyyal vil bare ha en liten rolle?
-Latterlig! -Tullprat!
Alle vil ha Seyyal. Din skjønnhet!
Hei.
Tomris, min elskede. Kom hit.
Velkommen. Vi har ingen Maribu, dog.
Som om jeg kom hit for Maribu!
-Hei. Tomris. -Erşan.
-Velkommen, baby. -"Baby"?
-Jeg sa det fordi jeg er eldre. -Erşan, Tomris er en stuntkvinne.
Hun har gått med på å ta min plass i farlige scener.
Og passer hun ikke perfekt til rollen som Asu?
-La oss gjøre dette sammen. -Jeg ser jo etter en feminin dame.
Hallo!
-Hvem snakker du om? -Hei, baby. Unnskyld.
-Tomris! Hvordan går det? -Bare bra.
-Kjenner dere hverandre? -Veldig godt.
-Kom hit. Du ser flott ut. Flytt håret. -Hva er den feminine rollen?
Det står bare i manuset at hun skal være feminin.
Jeg kan være det i en film. Jeg er det hver dag.
Si: "Det er en feminin rolle", ikke: "Jeg trenger en feminin dame."
Så fritt-talende er hun! Hun er gal!
Hun er gal!
-Håper ikke hun er gal. -Jeg bare tuller.
Siden du på spøkefullt vis dasket Seyyal på rumpa og sånt, ville jeg bli med.
Men det var bare et lykkedask. Vi dasker hverandre ofte på kontoret.
-Ja. -Kom hit.
Slik. Vi gjør det støtt.
-Ja, særlig! -Jeg mener det.
-De gjør faktisk det. -Det er greit.
Vi trenger ingen stuntkvinne. Payro tar seg av alt det.
Men jeg er åpen for nye ideer.
Og Seyyals nye flørt klager visstnok over at hun viser hud. Jeg skal banke ham.
Virkelig?
Når sa jeg det, kjære? Hvor kom det fra?
Noen ganger blir du litt sjalu, kjære. Det er sant.
Tomris, jeg kan ikke tro det jeg hører! Du har aldri vært sjalu av deg.
-Erşan, min elskede. -Ja, skatt?
-Vi må snakke sammen. -Kommer.
-Whisky, jenter? -Gjerne.
-Drikker jeg på jobb? -Jobber du nå?
-Alltid. -Hun er gal!
-Hva er det med henne? -Hun er flott.
"Hun er gal!"
Jeg tar det som en utfordring. Og kanskje Seyyal leker med oss.
Faen heller. Hun er god.
-En god skuespiller? -Nei, en…
-Her, kjære. -Takk.
Det er en komedie. Det er første gang jeg prøver meg på det.
Mye tulling og sånt. Jeg skal spille i den med Cengiz, som skal spille sønnen min.
Feride skal spille Kumru. Şermin og Seyyal er med…
Kanskje en maskulin dame ville vært bra.
Ikke vær tåpelig, baby.
Jeg skal være så jentete som manuset krever, men ikke knus hjertet mitt.
-Ikke få Seyyal til å kysse. Vær så snill! -Hva skal dette bety?
-Hva med noe sånt? -Det var bra.
Men jeg liker din maskuline side bedre.
Erşan liker det maskulint.
-Liker du det maskulint? -Ja.
Er du interessert i broder Muammer?
Jeg følte meg som en gammel dame nå.
Du får altså bære våpen, men ikke skyte.
-Hun lyste opp kontoret, ikke sant? -Ja visst.
Jeg liker deg, Tomris. Filmen heter Tid for å skli.
En far og sønn blir bedre kjent på et skianlegg.
KUNERİ FILMMONTASJE INDUSTRIER AS
Du oppfører deg delvis akkurat som meg. Blikket ditt er tidvis også helt identisk.
Du er min Kartal!
-Kutt ut, pappa. -Sånn er det bare.
Noen ganger er du akkurat som meg. Gi meg en kjeks.
Vi pleide å kjøpe kjøttboller på veien.
Det skal vi gjøre.
De dagene er nær. Vi skal spise alt. Ta det med ro.
-Hva er dette? Du har det overalt. -Erol. Han er sikkerhetsnettet mitt.
Se, en kvinnelig sjåfør. Sitter hun fast?
-Det ser slik ut. -La oss hjelpe.
Ser man det. Det blir visst noe på deg allerede før vi kommer frem.
La meg se.
-Hei. Trenger du hjelp? -Hei.
-Det kan være batteriet. Bilen streiker. -Jeg vet lite om biler, men skal vi titte?
Det ser ut som en billig SUV. Jeg mener… Samme det.
Kanskje frontlyktene streiker også.
Jeg ser ikke mye til frontlykter, sønn. La oss ikke kaste bort tiden.
Jeg får hotellet til å sende hjelp.
Høres bra ut.
Hun er ikke vår type. La oss dra.
-Stakkars jente. Hvorfor forlot vi henne? -Ikke forhast deg. Vær litt mer alfa.
Ville en løve jaget en mus? Nei, en elefant eller et neshorn.
-Du er som moren din. -Hva er galt med mamma?
Hun var en engel. Derfor tror jeg på henne, men jeg ser henne ikke.
SKIANLEGG
TID FOR Å SKLI
-Hvordan går det? -Velkommen, herr Aslan.
-Ta deg av bagasjen. -Skal bli.
Kom igjen, gutten min.
-Hei. Aslan Kanarya. -Hyggelig at du liker kanarier.
-Kartal Kanarya. -Du også.
Hva snakker du om?
Jeg heter Aslan Kanarya. Dette er min sønn, Kartal Kanarya.
Velkommen, herr Aslan.
-Vi så noen strandet. Kan du hjelpe? -Selvsagt.
Kontant eller kort, herr Aslan?
-Erol. -Erol?
-Erol Evgin. -Jeg elsker Erol Evgin!
-Det var det han sa. -Hva?
At du elsker ham.
-Kommer han? -Kanskje. Vanskelig å si med Erol.
-Jeg klarer ikke å tenke klart! -Nøklene.
Kanskje han kommer. Kom an.
-Nejat. -Det er 108.
Pappa.
-De er fantastiske. -Ja.
52, 53, 52. Forholdet mellom høyde og vekt er bra.
Gjennomtrengende blikk.
Klokken hennes kan kjøpe en fem år lang ferie i Karibia.
-Og hun vil være våt hele tiden. -Stopp.
Fordi klokken hennes er vanntett. Kom an.
Jeg kan slite som andre forretningsmenn. Det viktigste er å komme seg opp igjen.
Du er kjekk. Finn deg ei fin jente her så vi kan sikre oss økonomisk igjen.
-Kan vi ikke stramme inn beltet? -Det vi trenger, er et større belte!
Forstått? La oss gå ned til lobbyen. Gribbene er sikkert der allerede.
Jeg lærte jentenes navn. Asu, Jale, Suzan.
-Pappa, jeg ser annerledes på kvinner. -Forhåpentligvis ikke for annerledes.
Prøv litt hardere. Se så hardt jeg prøver.
-Se på deg! Hva er dette, pappa? -Jeg kan ikke betale for drinker.
Kan du se for deg meg uten en sigar i lobbyen?
-Er det din visjon? -Far!
Vi er ikke fattige, bare blakke, ok?
Ok.
Bra.
Fint. God stemning. La oss gå bort til jentene.
Pass deg, din idiot!
Du tråkket på foten min. Kom deg vekk fra meg, din tomsing.
Hvor er bagasjen vår?
Vi pakket faen meg 14 kofferter til en ferie som om vi skal bli her for alltid.
-Velkommen, broder Şadan. -Jøye meg, Aslan! Hvordan går det?
-Fjellene kler deg. -Takk.
Sønnen min insisterte på å stå på ski.
Selv om drittsekken ikke engang klarer å gå rett.
La oss gå på ski nå! Vær så snill!
-La oss skli ned! -Rolig nå.
-Hvem er dette? -Min sønn, Kartal.
Hyggelig å møte deg, Kartal.
-Takk, onkel Şadan. -Gå og lek med vennen din, Kartal.
Vil du spille bordfotball? Kom igjen!
-Hva? -La oss messe!
-Tråkk på en sprekk… -Gå og spill.
-De liker hverandre allerede. -Ja, broder.
-Du er alltid på ferie her i Uludağ. -Skulle ønske det var sant!
Jeg skal finne meg til rette.
Greit.
Faen meg helt perfekt. Får jeg ikke nyte fjellene uten huleboerne?
-Onkel Aslan! Kartal blir rævkjørt! -Jeg skal svi øynene dine.
-Takk, pappa. -Ta den, du!
Jeg vil bare ha det gøy i helgen. Ikke bland inn romantikk, Jale.
Ikke vær dum. Jeg ser ikke etter Snøprinsen.
Uludağ er ikke som før. Det er ingen prins her, bare små barn.
Hva med ham?
Interessant.
Men som en siste utvei.
-Han ser litt eldre ut. -Han ser snill ut.
Han kommer hitover.
Snøprinsen.
Hørte du det helt derfra?
Nei. Jeg leste på leppene dine. Aslan Kanarya.
Asu.
Suzan.
Jale.
Ajlan?
Jale.
Jeg mener… Semih?
-Jale. -Gürcan? Erdal?
-Kunne ikke du lese på lepper? -Jeg var for fokusert på øynene. Jale.
Kommer dere til Hvit natt-festen?
Jeg tror det.
De bør kalle den Mørk natt-festen hvis ikke dere kommer.
Vi ses i skiløypene. Ha det gøy.
Jeg liker menn som tar initiativ.
Hvorfor blir du opprømt?
-Jentene sjekker oss ut. -Slå ballen!
Pappa sier jeg bør la meg jakte på. Slå!
-Hvorfor roper du? -Slå, sa jeg!
Hei. Du kom omsider frem. Beklager at jeg ikke kunne sende hjelp.
Jeg er vant til å ta vare på meg selv. Kanskje jeg ikke burde ha bedt om hjelp.
Hva lokker deg til fjellene?
Jeg vet ikke. Kanskje deres renhet.
Eller hvordan alt er for seg selv og alene i naturen.
-Du er så annerledes. -Jeg er redd for det.
-Snø. Å, snø, elskeren av… -Frue.
Vær så snill. Kartal er en livlig ung mann.
Ikke kvel ham med dikt under vår korte ferie.
-Pappa. -Kom igjen.
-Ha en fin dag. -Du også.
Kom igjen, pappa!
Hva er dette tøvet? "Maja har et lite skjørt."
Vi skal skli ute på fjellene og inn i jenter.
La oss skjære inn foran dem.
Hva gjør dere? Er dere gale? Jeg skal ake.
Der er de. Gå og snakk med henne.
Hei. Dette er fjellets mest mystiske sted. Det heter Oyuktepe.
Hvis dere ser mot solen, kan dere se snøfeene.
-Hva er det for noe piss? -Glem feene! Sistemann spanderer drinker!
Slutt å bable. Kom igjen!
Fort! Gå!
-Skal du ikke konkurrere? -Jeg konkurrerer aldri.
-Du kan ta meg hvis du sklir. -Er det ikke omvendt?
Why not coconut?
-Han er gal! -Veldig rask!
Han er for opptatt av å vinne. Det gir jeg ham minuspoeng for.
-Du kom. -Brukte jeg for lang tid?
-Ble du sliten? -Jeg ble kald.
-Ta av deg skoene. -Ta av meg skoene?
Ikke gjør noe sært. Jeg er kald.
Kroppen er for varm. Jeg skal balansere den med snø.
Med snø? Men det er for kaldt.
Jeg er så kald.
Jeg er kald. Det er for kaldt!
Jeg trodde snø ville gi meg frysninger, men det brenner faktisk.
-Jeg skal vekke deg til live med hendene. -Det er for kaldt!
-Jeg balanserer. -Onkel Aslan! Hva driver dere med?
Suzans kropp begynner å bli litt, du vet…
Så jeg balanserer temperaturen ved å gni snø på henne.
-Balanserer den med snø. -Ja.
Jeg går. Ha det.
-Suzan. -Jeg har en idé. Balanser meg også!
-Vær så snill! -Kutt ut, gutt.
Meg også! Jeg er så kald! Iskald!
Jeg får ikke åpnet den. Balanser meg òg.
-Jeg kan ikke det. Du er varm. -Jeg ber deg, onkel Aslan!
Jeg er ikke varm. Jeg fryser. Jeg ber deg.
-Kom igjen… -Greit! Jeg skal gjøre det.
Gjør det. Det føles godt! Gni det på magen min.
Onkel Aslan. Det føles godt! Jeg har aldri følt dette før!
Gud velsigne de hendene!
Hva i helvete?
Pappa! Onkel Aslan gnir snø på meg for å varme meg opp.
Å? I så fall er det greit.
Broder Şadan, jeg gned snø for å…
Samme det. Kom igjen, Galactica.
Gå og lek med kjelken din. La onkel Aslan være.
-Jeg er en robot. Min fars robot. -Kom an.
Faen ta dette!
Jeg vant.
-Jeg tror du tapte. -Jeg også.
-Hei. -Kumru. Går du ikke på ski?
Nei. Som barn unngikk jeg å tråkke på nysnøen fra kvelden før.
-For ikke å ødelegge dens skjønnhet. -Takk for barnepoesien!
Kom an, Jale.
-Vil du se snøfeene? -Gjerne det.
-God kveld. -God kveld.
Jeg sklir bra!
Jeg hater å skryte, men den løypa er sprø! Dere vil ikke se den komme. I flere år…
Er ikke Uludağ fantastisk, herr Şadan?
Jo. Men det er ens selskap som gjør det fantastisk.
Å ha deg her gjør det bedre.
Så du kommer hit ofte.
Vi kom hit på en klassetur. Hvordan fikk jeg råd til det på en lærerlønn?
Opp! La oss danse! Reis dere.
Dans!
-Hva lokker deg til fjellene? -Hæ?
"Hva lokker deg til fjellene?" Hvem lærte deg det?
Dans med Asu og jentene. Şadi er også der.
-Jeg har det bra her. -Se hvordan Şadi danser.
-Dans med dem. Nå! -Nei, pappa.
Kom igjen. Dette klarer du.
-Kom hit. -Hva gjør du, Şadi?
Vil du se meg danse? Ok.
-Broder Şadan. -Aslan, hvordan går det?
-Disko. Får jeg slå meg ned her? -Ja visst.
Barn elsker å danse.
Jeg er bare her så sønnen min kan ha det gøy.
-Jeg er faktisk veldig travel. -Jentene har falt for sønnen din.
Han forstår ingenting. Din ser oppmerksom og dristig ut.
Det er han. Husker du fjorårets veddemål?
-Ja, det gjør jeg. -Jeg har en idé.
Den første som sjarmerer en av jentene, får fem millioner.
Alle de jentene har milliardærfedre.
-Er du gal? -Det ser ut som sønnen din har en sjanse.
Aldri i livet. Sønnen din ser mye smartere ut.
-Han er smart. -Hvem tror du vinner?
-Vinneren får fem millioner. Er du med? -Ja.
Hva er klokka?
Den er bare halv tolv.
DJ-en har lovt å spille sangen din. Gå ut på dansegulvet og hent jentene.
Şadan og jeg har veddet. Ikke svikt meg.
-Hvorfor veddet dere? -Glem det og få deg en jente.
-Vær så snill. Jeg ber deg. -Nei, det er jeg som ber deg.
-Jeg skal vise trøya mi til alle. -Nei, ikke gjør det!
-Greit! -Dans.
Spill fugledansen.
Sangen min! Flytt deg! Se på meg, alle sammen!
Vi ligger under 1-0, men ikke gi opp. Du slår ham.
-Vanligvis, men… -Flink gutt. Det er den rette ånd.
-Kumru? -Den dansen var noe for seg!
Kom deg vekk!
Glem Kumru. Konsentrer deg! Kom igjen!
Jævelen danser godt, men han slår oss ikke. Aldri i livet.
-Du er så søt! -Jeg spanderer gløgg på alle!
Jeg bytter bort millioner i lommeboken
For din kjærlighet i mitt hjerte
Hva godt er rikdom, aktivum, eiendom
Uten deg ved min side?
Noen ganger glede, andre ganger sorg
Vi lever livet dag for dag
Søte dager, bitre dager
Under samme tak, for alltid
Gull, sølv, diamanter Smaragder, perler, rubiner
Gjør ingen glad
Et oppriktig smil, en søt kommentar
Jeg trenger bare et kyss Og et kjærlig blikk
-Kom igjen, gutt. -Vent, pappa. Jeg lar Kumru ta min plass.
Jeg vil bli klumpen i halsen din
Mens du hulker
Slik at du husker meg
Og ikke klarer å glemme meg
Jeg vil bli tåren
Som du ikke klarer å felle
Slik at du husker meg
Og ikke klarer å glemme meg
-Hva er dette, pappa? -Du skal synge "Opera". Kom igjen.
Ok.
"Opera".
Her er opera
En fargerik, livlig verden
Den lever godt i sjelen min
Jeg føler dens evige kjærlighet
Fylt med ballett og kjærlighet
Alle disse syngespillene
Overturer, trioer
Duetter og kor
Bortføringen fra Seraglio
Den udødelige La traviata
Opera, opera, opera
Hold kjeft! Pokker ta deg!
Du sugde livet ut av oss med den sangen.
Royaume-Uni, zéro point.
-Allemagne, zéro point. -United Kingdom, zero point.
Null, null, null!
-Pappa! Null! -Aslan, sønnen din fikk hele null poeng.
Şadi, tid for å briljere. Vis alle hvordan det skal gjøres!
Bravo!
Bravo! Flink gutt!
Det er min Şadi! Du var flink, gutt!
Godt jobbet.
Din tullete gås!
Godt jobbet, Şadi. Gutten min.
Du sang flott, Şadi.
-Du var også flink. -Takk.
-"Eye of the Tiger". -Hvordan skal jeg konkurrere mot det?
-Jøss. En snøkvinne? -Ja. Derav den ubrukte gulroten.
-Vil du komme til Scrabble-kvelden vår? -Scrabble? Selvsagt, jeg kommer.
Herr Aslan! Jeg traff deg!
Onkel Aslan! Jeg traff henne midt i musa!
Måtte Gud gi meg tålmodighet.
Snøprinsen ser opptatt ut.
Jeg har noen forretningsproblemer.
-Kjærligheten venter ikke. -Sant.
Kast i det minste én snøball, gutten min.
-Kom igjen. -Jeg har ikke lyst.
Se på Şadi. Kom igjen!
-Tiens, attends! -Je t'ai eu!
Snakk med dem på fransk.
-Slutt, pappa! -Jeg skal ta deg ut av skolen!
Herr Aslan! Gutten moren! What is your name? Du har en stokk i ræva!
Du taper veddemålet.
-Sønnen din går på smell etter smell. -Man vet aldri. De bare leker.
Slutt å kile meg, lille bjørn, ellers får du smake! Jenter!
Virkelig? Vi får se.
Du vil angre på det! Stopp!
Hun tisset på meg! Det er sant!
Hør her, din lille bjørn!
Gløgg? Jeg tok med litt i termosen.
Så snilt av deg! Håper snillheten din gagner deg.
I denne verdenen, mener jeg.
Jeg la merke til at du flørter mye med Aslan.
-Dropp det. Han er ikke interessert. -Han er for smart. Du kan få ham.
Virkelig? Men det er jo akkurat det du trenger.
Slutt.
-Onkel Aslan, ville vi dø om denne røk? -Slutt å bevege på deg.
-Er du redd? Ikke vær det! -Slutt, Şadi. Du har for mye energi.
Nettopp. Jeg klarer ikke å dy meg! Det er Scrabble-kveld i kveld.
Jeg er mer enn forberedt! Vi skal knuse jentene!
Virkelig?
Şadi, du er en smart gutt! Skulle ønske Kartal var som deg.
Det er bare sånn det er. Han er snill, men litt treg.
Ja, det stemmer.
-Men du er veldig smart! -Det er sant.
-Şadi. -Ja?
Gå ned og se om jeg er der.
-Ok, jeg skal sjekke. -Gå.
Jeg er uskadd, onkel Aslan.
Jeg henter deg etter skituren.
Jeg skal vente.
Ok.
Jævla idiot. Rasshøl.
Han ble borte på et blunk. Det kunne ha vært meg som falt ned.
For en lei hendelse.
Samme det. La oss begynne. De kommer senere.
Vi burde i det minste høre fra Şadi.
-Jeg er her. Dere har vel ikke begynt? -Nei.
Dusten brakk beinet.
Heldigvis er hodet intakt, akkurat som farens.
Hva gjorde du, sukkerklump?
-Vi ble så bekymret for deg. Stakkars! -Jeg falt av stolheisen.
-Onkel Aslan reddet meg. -Ikke si det.
Se, jeg fikk rød gips.
Lær.
Godt ord.
Ok, vår tur.
-Majiscule. -Det staves "majuscule". Det er fransk.
-Med en "u"? -Ikke "i", altså?
-Jeg aner ikke. -Så vi godtar det?
Godt ord. Er det min tur?
KØL - LE
Pass.
Greit. Da er det min tur.
"Ræv".
Du er så morsom, Şadi!
-Er "ræv" lov? -Jeg tror det er greit.
Du får meg alltid til å le!
-Jeg er ute. Dette er ikke min smak. -Fordi det ble smakløst.
-Så du bestemmer hva som er morsomt? -Du trenger ikke å være frekk.
-Å ja? -Kutt ut, pappa.
God natt, da.
-Alt dette på grunn av "ræv". -Vent, Kumru.
-Jeg går og legger meg. Snakkes i morgen. -Men…
Jeg har det! Skrufse.
Skruf-se.
Sju bokstaver. Skrufse.
-Han skrev "skrufse". Det er vel greit? -Ja, siden "ræv" er greit.
Hva i helvete er skrufse?
Det kan jeg ikke si, men jeg slikker en gjerne.
Hva med deg, Aslan?
Jeg også.
Har dere sett Erol Evgins autograf som han signerte for Kartal?
Erol Evgin! Moren min elsker ham!
Min også.
Jeg elsker ham også, men denne fyren er all moroa jeg trenger akkurat nå.
-Hvor studerte du? -På Herr Şadan College. Pappa eier det.
Vi eier skolen. Şadan-gruppen.
Du tuller! "Gruppe"?
Dette er bare et spill.
Man både taper og vinner, men jeg er ikke en dårlig taper.
-Alt til sin tid. -Nei. Jeg mener selvsagt.
Men vi snakkes i morgen.
-Absolutt. -Greit.
God natt.
-God natt, onkel. -Natta.
-God natt. -Drøm om meg.
Dust.
-God natt. -God natt.
Ja!
-God natt. -God natt, kjære deg.
-Hva foregår? -Jeg skal dra. Jeg nyter ikke ferien.
Kutt ut. Vi drar muntre i morgen etter å ha fått gode nyheter.
-Du behandler meg som en veddeløpshest. -Slutt.
Jeg skal gjøre det godt igjen. Kom igjen, gutten min.
-Jeg ferierer aldri med deg igjen. -Ok, dette er siste gang.
-Men stol på meg. -Det er trist at du ikke kjenner meg.
Jeg kjenner deg godt. Veldig godt.
Gi meg en klem. Kom igjen, for din onkel Erols skyld.
-Ikke bland ham inn. -Vær så snill.
Kom igjen. Fatter.
Fatter kommer!
Flink gutt. Stol på meg.
-Helgen får være nok. -Onkel Aslan! Vet du hva?
-Vi har forlovet oss! -Hold kjeft, alle sammen!
Min tullete gås!
-Jeg er overrasket. -Gratulerer. En perfekt match!
-La oss skli! -Vi sjekker ut.
Onkel Aslan, Asus far er milliardær! Han har én million én million!
-Ikke vær dum. Det er tusen. -Hvordan skulle jeg vite det?
Hvordan skulle han det?
-Farvel, da. -Ha det!
Du er litt av en forretningsmann, Aslan. Det skal du ha.
-Vær så god. -Takk.
Ta en kaffe med meg når du er i Istanbul.
-Forhåpentligvis. -Ha en fin tur.
Takk.
Hva er det der?
La meg betale resten.
-Kan jeg få en konvolutt? -Ja.
Her er Erols autograf. Vær så god.
-Jeg kan ikke tro det! -Han sa det.
-Hva? -At du ikke kunne tro det.
-Hvor kommer pengene fra? -Husker du veddemålet med herr Şadan?
Jeg veddet ikke på deg fordi jeg kjenner deg.
Du er en smart og samlet ung mann med dine små særegenheter.
Du tar ikke ordrer, men Şadi er overhodet ikke som deg.
Jeg sjekket buksene til Şadi og så at venstre side var høyere enn høyre.
Det betød at han var velutrustet og ideell for dette.
Og Jale… Hun er en romantiker.
Jeg ga henne komplimenter. Jale var en fare for deg, men ikke for Şadi.
Suzan vet hva hun vil.
Jeg skapte et potensial ved å gni snø. Det holdt henne unna deg. Forvirret henne.
Asu er en hånlig person. Den typen som bare vil ha det gøy.
Şadi var en god match for Asu.
Hun ville ha en gjørmeelskende gris, men jeg kunne ikke ta noen sjanser.
Jeg ba om fugledansen for å få ham til å se trivelig ut.
Jeg valgte "Opera" som din sang. Historien gjentok seg.
Du måtte få null poeng.
Jeg dyttet Şadi av stolheisen så han brakk beinet.
Det utløste Asus sympati fordi han trengte noen.
Men jeg måtte være forsiktig.
Jeg ga ham bokstaven "æ" så han kunne stave "ræv", og bingo!
Tomsingen var i Asus lomme nå.
-Herregud! -La oss dra.
Fem millioner lira? Hva om en av jentene likte meg?
Kvinner gir deg ikke en sjanse om du er interessert i en annen.
Husk det. Kom hit, Kumru.
-Hei. -Her er millionen din.
Du kom ikke inn i rollen fordi du tenkte på en annen, så jeg satset alt på Şadi.
Aldri i livet! Var kjemien vår også en løgn?
Jeg vet ikke.
Det er langt til Istanbul. Dere to vil finne tonen.
Dere ser bra ut sammen.
La meg ta denne. Sett deg inn.
La oss dra. Sett deg inn.
Se der. Hva med dem?
Ikke i nærheten av Şadis nivå.
Sant.
-Skål. -Skål.
SLUTT
Tekst: Rune Kinn Anjum