‫- כוכב עולה: ארשאן קונרי -‬
‫מצלמות.‬
‫אני רגיל למצלמות.‬
‫תני לי לצלם אותך.‬
‫- קומבורגז -‬
‫קדימה.‬
‫זהו.‬
‫הנה.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫תודה.‬
‫הנה.‬
‫ראיון עם ארשאן קונרי.‬
‫קדימה.‬
‫אקשן!‬
‫ככה היינו אומרים ״אקשן״.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫איזה יופי. אה…‬
‫ארשאן קונרי. 1940, ידיקולה.‬
‫אני בן 84.‬
‫אני בריא. רואים?‬ ‫-מדהים.‬
‫אני רואה גברים קצת מטושטש,‬ ‫אבל את הנשים בחדות.‬
‫זאת הייתה בדיחה.‬
‫נחמד. מעט מאוד חברים באים לבקר אותי.‬
‫את רובם כבר קברנו.‬
‫מעטים ממשיכים לבוא. אני שמח לראות אתכם.‬
‫אז…‬
‫מה לספר? אספר הכול, אבל איפה להתחיל?‬
‫כולכם מכירים אותי.‬ ‫יש סרט עליי ועל העבר שלי.‬
‫מאז שהוא יצא,‬ ‫כולם שואלים אם הוא מבוסס עליי.‬
‫כן. זה אני.‬
‫אבל לא עשו הכול לגמרי נכון.‬ ‫-באמת?‬
‫השחקן לא עשה את הקול שלי נכון.‬ ‫-לא?‬
‫אבל אני לא כועס. זה בסדר.‬
‫יש לו תנועת יד.‬
‫איך זה?‬ ‫-איזו תנועה?‬
‫כן, הוא עושה ככה.‬
‫״חבוב! תעשה אהבה כמו חיה רעה!״‬
‫ככה, ״כמו חיה רעה״!‬ ‫-כמו בסרט G.O.R.A.‬
‫זה, למשל, לא משהו שאני עשיתי.‬
‫זאת תוספת שלו. זה דבר מקובל בסרטים.‬
‫זה מוסיף לי נופך קומי.‬
‫סבבה. זה משמח אותי. כל הכבוד.‬
‫זאת תוספת נחמדה.‬
‫ו… עשינו הרבה דברים טובים.‬ ‫-כן.‬
‫זאת האמת. עבודה טובה.‬
‫עשינו גם סרטים ארוטיים.‬
‫אבל בהמשך עשיתי גם סרטים טובים מאוד.‬
‫זה בטוח. כן.‬
‫סבבה.‬
‫קדימה. מה השאלה?‬ ‫-כן.‬
‫אדון ארשאן, אתה באמת יכול‬
‫לקרוא לסרטים שלך ״יצירות אמנות״?‬
‫מותק, אני אסביר לך.‬
‫מיכלאנג׳לו זה אמן? בטח אמן.‬
‫פסל דוד זאת יצירת אמנות? בטח.‬
‫הפסל באורך 5 וחצי מטר.‬
‫הוא עיצב את הפסל בצורה כזאת‬
‫שאם מסתכלים עליו מלמטה…‬
‫כן?‬
‫רואים תשעה קילו ביצים.‬
‫צריך להסתכל מהכיוון הנכון‬ ‫כדי לראות שזה דוד.‬
‫ככה זה.‬
‫אז…‬ ‫-הבנתי.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫זה לא כל כך פשוט.‬
‫מה לא עשינו.‬
‫למשל, עשיתי המשכונים.‬
‫״כיוון רע״…‬ ‫-כן?‬
‫״כיוון רע״ זה ההמשכון של ״חומר רע״.‬
‫עשיתי המשכון!‬
‫שרמין וקומסאל שיחקו בו.‬
‫השנה הייתה 1984.‬
‫לא ידעו אז מה זה המשכון.‬
‫עשיתי את ״כיוון רע״, סרט ההמשך.‬ ‫וחלק מהסרטים שלי…‬
‫והשחקן ששיחק אותי…‬ ‫-מי?‬
‫״קואופרטיב כמאל״, למשל.‬ ‫זאת הייתה המצאה שלו.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫אבל לא עשיתי סרט כזה. הוא המציא את זה.‬
‫אבל זה הצחיק אותי.‬
‫״כיוון רע״.‬
‫זה המשכון. הראשון. ההמשכון הראשון שלי.‬
‫- ארשאן קונרי -‬
‫אבל אני לא מקבל תסריטים מאחרים,‬
‫ולא משנה כמה הם טובים.‬
‫כן, אני מכיר את בשאר.‬
‫״האזרח העירום״?‬
‫אני לא מתפשט בסרטים, מותק.‬ ‫תנו את התפקיד לשנר.‬
‫היידה, ביי ביי.‬
‫איפה היית? אני עונה פה לטלפונים.‬
‫מה הפעם?‬ ‫-נראה לי שאני בהיריון.‬
‫ממני?‬ ‫-לא.‬
‫יופי. תכיני לי שתי כוסות ״אורלט״.‬ ‫-״אורלט״? אני בהיריון!‬
‫זה ממש חוסר רגישות, אדון ארשאן!‬
‫הרופא אמר לך לא להרים משאות כבדים?‬
‫שתי כוסות ״אורלט״, מותק. אחת לך ואחת לי.‬
‫את בטח לא רוצה את הילד, אם הוא של מאמי.‬
‫מנוול! אני אעשה הפלה.‬
‫למאמי? מאוחר מדי. וזה יעלה 75,000 לירות.‬
‫זה רצח.‬
‫גם רצח וגם שוד.‬
‫אומרים שלאהוב זה פשע, ואני מסכים.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ברוך הבא, אנתוני קווין.‬
‫מה קורה?‬
‫חדשות טובות: אתה תהיה אבא בגיל של סבא.‬
‫די כבר, טולאי, למען השם!‬ ‫אני נראה לך פתי מאמין?‬
‫מה זה?‬ ‫-תוצאות הבדיקה. שליליות.‬
‫בדיקת שתן?‬ ‫-כן. כל חודשיים אותו דבר.‬
‫די, טולאי! תפסיקי כבר!‬
‫אתה הולך עם זה לכל מקום?‬ ‫-יש לי ברירה?‬
‫טוב! אז תקנה לי מעיל פרווה כמו שהבטחת.‬
‫אוהו… בסדר!‬
‫אז ״הגוף שלי, הבחירה שלך״?‬
‫אני אראה לך מה זה.‬ ‫-אמרתי ״בסדר״!‬
‫ארשאן, מה היית עושה במקומי?‬
‫מותק, אני בעד הפלות ונגד פרוות.‬
‫שככה יהיה לי טוב! שמעתי נכון?‬
‫אתה מתנגד לפרוות?‬
‫כן. אלא אם כן הן מחוברות לחיות.‬
‫שרמין. ברוכה הבאה.‬
‫איחרתי?‬
‫לא, רק לא הקדמת.‬
‫שלום. מאמי, נכון?‬
‫תקראי לו ״אדון מועמר״. זה ירחיק אותו.‬
‫איזה מקום נחמד. ״קוזי״.‬
‫״קוזי״?‬
‫אז… מה להביא לך?‬
‫מה למשל?‬
‫אני יכול לחשוב על כל מיני דברים.‬
‫מריבו?‬ ‫-נפלא.‬
‫יצרתי גן עדן טרופי באמצע איסטנבול!‬
‫אתה כזה מתוק!‬
‫נכון? וגם את.‬
‫בואו נדבר על דברים טובים.‬
‫ובכן, שרמין. הפרויקט שלנו…‬
‫שלום. אקח את התיק שלי ואזוז מפה.‬
‫אלטין, יקירי. אנחנו באמצע סוג של אודישן.‬
‫זאת שרמין.‬ ‫-שלום, שרמין.‬
‫אל תשימו לב אליי, בדיוק חזרתי מהסט.‬ ‫-איך שם?‬
‫הבוקר הייתי עם ג׳ונייט בידיקולה.‬
‫אני משחק את העוזר של אנטוניוס.‬
‫בזמן שצילמו את התקריב שלי,‬ ‫הוא צעק ״תירה את החץ״,‬
‫אז הוא ירה חץ.‬
‫אני לא מצליח להוציא אותו. הוא תקוע חזק.‬
‫ואני צריך להיות שם בשמונה בבוקר‬ ‫לצילום התקריבים של ג׳ונייט.‬
‫הוא ידקור אותי בחרב. אתם תראו.‬
‫גבר!‬
‫זה באמת לא זז. זה תקוע עמוק.‬
‫אני אומר לך,‬
‫הוא מרביץ לי באמת.‬
‫אצלנו זה לא היה קורה.‬ ‫אנחנו משתמשים בכפילים אפילו בסצנות נשיקה.‬
‫חבל!‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אז דיברת על ״כיוון רע: זנות״.‬
‫את יודעת, כבר עשיתי סרט בנושא הסמים.‬
‫כן, עסקנו בזה.‬
‫עכשיו אני עובד על סרט המשך שיעסוק בזנות.‬
‫באמת?‬
‫השוטרת הוליה. הנה, תראי.‬
‫מועמר, בוא הנה רגע.‬
‫אני לא יכול להתכופף.‬
‫שוטרת?‬
‫חבל, רציתי משהו יותר משעשע.‬
‫משעשע, אמרת?‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫הבאתי מדים ואבזרי משטרה.‬ ‫-יופי.‬
‫אה, מריבו!‬
‫לא, אנחנו עושים חזרה עם שרמין.‬
‫אה. שלום.‬ ‫-היידה.‬
‫אני רוצה לראות את זה ביד של שרמין.‬ ‫-איזו ישירות!‬
‫לא, התכוונתי לאקדח.‬
‫אה…‬
‫בואי נראה. כן, ככה.‬
‫אבל אל תעשי את הקול הזה.‬
‫להגיד ״ידיים למעלה״?‬ ‫-כן!‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-כן! ככה!‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-מהמם.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫איפה הוא, הבן אלף?‬ ‫-אני פה!‬
‫איפה המניאק?‬ ‫-איזה? יש פה הרבה מניאקים.‬
‫זה מצלם?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה. יש לי משהו בשיניים?‬
‫ידיים למעלה! לא לזוז או שאני יורה.‬
‫תניחי את זה, יא סתומה,‬ ‫או שזה הסוף שלך.‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תשתה את זה!‬
‫אייהון! אני קומסאל, יא דביל.‬
‫אה. שלום.‬
‫אין לי מושג מה קורה פה.‬ ‫אנחנו עושים חזרה או מצלמים?‬
‫תניח את זה.‬
‫שרמין, זאת חברה שלנו, קומסאל גונש.‬
‫עשינו את ״חמש פעמים בלי לצאת״ ביחד.‬ ‫-לא ארבע?‬
‫בחייך… ברור שחמש.‬
‫אני אירה!‬ ‫-לא!‬
‫מה השורה שלי?‬ ‫-לעזאזל השורה שלך. מאמי!‬
‫מה הולך שם?‬
‫קומסאל…‬ ‫-איפה היא?‬
‫יש פה אודישן.‬ ‫-מאמי!‬
‫קומסאל?‬ ‫-קומסאל.‬
‫מאמי לא פה.‬
‫בוא הנה עכשיו!‬ ‫-די, מותק.‬
‫רגע…‬ ‫-אתה!‬
‫להניח נשקים!‬
‫אני אירה על אמת! להניח נשקים!‬
‫לירות בו?‬ ‫-לא, חכי.‬
‫יא רמאי!‬
‫מכרת את הדירה שלי מאחורי הגב שלי?!‬
‫אהובה שלי, אין שום מכירה!‬
‫רק רציתי לדעת כמה היא שווה, בחיי!‬
‫יאללה, תירי בו! כמה את נותנת לו לדבר?‬
‫בגללך עזבתי את הקולנוע!‬
‫נכון או לא? חיית על חשבוני!‬
‫ואתה עוד… זוז מהדרך, אתה!‬
‫אל תיתן לה לירות בי.‬
‫אני אמור למות מחר, בצילומים.‬ ‫ג׳ונייט יהרוג אותי.‬
‫אפשר לירות בו? בבקשה?‬ ‫-להניח נשקים, כולם!‬
‫מותק, דיברתי עם ארשאן.‬
‫ארשאן אמר, ״קומסאל יכולה להיות כוכבת.‬
‫״תשיג כספים כדי להשקיע בה, מועמר.״‬
‫נכון שאמרת את זה, ארשאן?‬ ‫-לא. כלומר, אמרתי ש…‬
‫שיש פרויקט חדש, ושבפרויקט הזה…‬
‫ג׳ונייט צריך להרביץ לכם יותר.‬
‫מגיע לכם לחטוף עוד מכות!‬
‫קומסאל שלי,‬
‫תגשימי לנו חלום ותשחקי‬ ‫בסרט ״כיוון רע: זנות״?‬
‫כן! ושלא תעז לנסות לעבוד עליי!‬
‫מה פתאום. בואי נשתה כוסית מריבו.‬
‫בוא.‬
‫שלום!‬
‫ארשאן, אני לא יכולה להצטלם. אני בהיריון.‬
‫בהיריון? אל תדברי שטויות.‬ ‫את לובשת מעיל פרווה.‬
‫״כיוון רע: זנות״. יש!‬
‫בלי גסויות.‬
‫- קונרי תעשיות קולנוע בע״מ -‬
‫- ״כיוון רע: זנות״ -‬
‫אבל התקציב שלי מוגבל. ‬
‫אז תדבר עם ג׳מאל.‬
‫בסדר, אבל אולי תעזרי לי קצת?‬
‫מה הקושי? אני לא מבין.‬
‫בא לי לאכול אותך. בביסים.‬
‫את שומעת? את משגעת אותי.‬
‫אני אנגוס אותך.‬
‫בסדר, שמעתי אותך. לחיים.‬
‫אדוני.‬
‫ניהאט! בוא הנה, בוא.‬
‫קודם כול, ברוך הבא למחלק המוסר.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫אני גאה ומאושר להצטרף למחלק המוסר,‬
‫המחלק שאוכף את ערכי היסוד שלנו,‬
‫ומנסה לטהר את החברה מכל ה…‬
‫ניהאט, תעזור לה ללבוש את המעיל שלה.‬
‫תעזור לה.‬
‫יופי. ככה.‬
‫להתראות, ברטה.‬
‫בשבילנו, כל ערכי המוסר…‬
‫סכור את פיך, ניהאט.‬
‫מחלק המוסר נשאב לתוך מערבולת של רשע.‬
‫ממש חור שחור.‬
‫והחברה כולה נשאבת לתוכו יום יום.‬
‫מתוך בחירה, אדוני?‬
‫הם אפילו משלמים על זה!‬
‫תן לי לנחש:‬
‫זנות!‬
‫בינגו!‬
‫אכיר לך את חבריך לעבודה.‬
‫אדוני, אני פועל לבד…‬
‫יבוא.‬
‫נצ׳מי!‬ ‫-שועל זקן שכמוך!‬
‫אחי!‬
‫זאת החברה הנוספת בצוות שלכם:‬
‫זילי, כלבת המשטרה.‬
‫מיחידת הכלבנים K-69.‬
‫זילי?‬
‫בואו איתי.‬
‫מותק, לא תצליחי לחמוק ממחלק המוסר.‬
‫הנה הפרח של היחידה: הוליה.‬
‫אבל אדוני…‬ ‫-רגע.‬
‫שלא תעז. תראה איזה יופי, יא אללה!‬
‫איזה יופי! סוף סוף, המפקד!‬
‫לפקודתך, המפקד!‬
‫נחושה, אידאליסטית…‬ ‫הוליה היא כוכבת עולה במשטרה.‬
‫קפטן איסמאיל, מה יקרה אם במשימה הזאת,‬
‫הוליה לא תתאהב בניהאט אלא בי?‬
‫רגע, נג׳מי.‬
‫טוב, בואו נתחיל.‬
‫בממוצע, אדם אחד ביום‬ ‫נשאב לתוך עולם הזנות באיסטנבול.‬
‫אדם שלם אחד? אלוהים אדירים!‬
‫במי מדובר, המפקד?‬
‫בי. זה אני.‬
‫אז אין ברירה, אתה חייב להסגיר את עצמך.‬
‫זו בדיוק הסתירה, ניהאט.‬
‫אני רוצה שתשים סוף לסצנה הזאת.‬
‫יש גבול למה שאני יכול לעשות‬ ‫עם המשכורת שלי.‬
‫המשפחה שלי קורסת.‬ ‫הבן שלי רוצה ברביות ושוקולד.‬
‫אשתי מנג׳סת. ויש גם שכר דירה, חשבונות…‬
‫תשימו סוף לזנות, חבר׳ה. תעשו לי נחת.‬
‫המפקד.‬
‫הסתכלת רק על המפקח ניהאט כשדיברת.‬
‫לא כיף לזכות להתעלמות‬ ‫רק בגלל שאני אישה, אתה יודע?‬
‫בייחוד כי כל החקירה עוסקת בנשים.‬
‫כן, בטח, שיהיה.‬
‫סליחה?‬
‫מה היא מקשקשת?‬
‫התנועה לשחרור האישה.‬
‫אני צריך לעשות את התנועה הזאת‬ ‫ולהגיד ״התנועה לשחרור האישה״.‬
‫הוליה,‬
‫בשום אופן אל תתאהבי בי, טוב?‬
‫אדוני?‬
‫אין לי זמן לאהבה.‬
‫לי דווקא יש.‬
‫חבר׳ה, שימו סוף לזנות.‬
‫הזנות פושה לא רק במדינות נחשלות,‬
‫אלא גם במדינות מתפתחות ומפותחות, ניהאט.‬
‫זו סוגיה חברתית רצינית‬ ‫שמשפיעה על גברים ונשים כאחד.‬
‫אל תקלו ראש בעניין.‬
‫אין לדעת מי אשם ומי לא.‬
‫ושלא תחשבו שיש משפחת פשע מאחורי זה.‬
‫כי החקירה שלנו הובילה אותנו לכתובת אחת.‬
‫- שם: לייקה -‬
‫איזה תיק!‬
‫טוב שאין משפחה אחת שעומדת מאחורי כל זה.‬
‫הפעם זו אישה אחת.‬
‫לייקה וירג׳ין.‬
‫איזו כלבה.‬
‫היא יפה. אל תקנאי.‬
‫כן, היא יפה,‬
‫אבל אולי גם חפה מפשע.‬
‫חפה מפשע… כן.‬
‫מתחילים.‬
‫המפקח ניהאט יעשה מה שצריך‬
‫כדי לתפוס את לייקה ו…‬
‫נכון, המפקד?‬
‫אולי.‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫הוליה, תוכלי להפגין את כישורייך.‬
‫תיק תק.‬
‫שלום, בנות. צריכות טרמפ?‬
‫יש לכם מספיק דלק?‬
‫אני צריכה למונקו, מותק.‬
‫הוא ייקח אותך לשם בתעריף יום.‬
‫תתחפפו מפה, יא דוחים.‬
‫בוא ניסע.‬ ‫-ביי ביי.‬
‫מה? נרקו? אה. הם נוסעים למונקו.‬
‫איך שמעת אותן?‬
‫באוזניות.‬
‫יופי.‬
‫המפקד.‬
‫הוליה. יפה מאוד. כל הכבוד.‬
‫אתה חושב שזה יצליח?‬
‫לא יודע, מותק.‬
‫אבל אנחנו נאלצים לדרוש ממך את ההקרבה הזאת.‬
‫כאילו… לא יודעת.‬ ‫לא חייבים לקפוץ על הרעיון הראשון שבא.‬
‫לא, הרעיון הראשון היה‬ ‫שאני אפעל מחופש לאישה.‬
‫הוליה,‬
‫את תהיי האור שיוביל אותנו במנהרה החשוכה,‬
‫שבה גופן של נשים הופך לסחורה בשוק.‬
‫הסקס הוא אולי הצעצוע‬ ‫הנפלא ביותר שאלוהים העניק לנו,‬
‫וכשנבלים הופכים אותו לקרדום לחפור בו…‬
‫בקיצור.‬
‫את תהפכי להיות אחת מהן במנהרה הזאת.‬
‫ואז אנחנו ניכנס למנהרה,‬
‫ונזיין את אמ־אמא שלהם!‬
‫לא, נג׳מי. אל תדבר ככה.‬
‫אנחנו חיים בעולם חדש לגמרי,‬
‫עם שפה וערכים משלו.‬
‫השינוי מתחיל בשפה שלנו.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫קדימה. נשמע את הז׳רגון.‬
‫בידו צינגלה, והוא מת לחדור מאחור.‬
‫אבל יש לו בעיה בזווית.‬
‫הוא עוד שנייה משפריץ.‬
‫אני עושה לו אחד כזה,‬
‫והוא מכניס להילוך גבוה.‬
‫ככה הוא עומד מולי כמו עצם יבשה.‬
‫אמרתי לו ״היי מיקרוב, כשאני אתחיל לרדת לך,‬
‫״אתה תתחיל לצייץ כמו דוכיפת.״‬
‫הוא קפא במקום כמו אהבל.‬
‫טוב מאוד.‬
‫מה… כאילו…‬
‫טוב מאוד.‬
‫טוב, הוליה. זה הזמן להיכנס למנהרה.‬
‫הוליה.‬
‫שיהיה בהצלחה, מותק.‬ ‫-המפקד.‬
‫הוליה, בהצלחה.‬
‫תודה.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫אני בטוח שתצליחי.‬
‫בהצלחה, הוליה.‬ ‫-די כבר.‬
‫בהצלחה.‬
‫די כבר.‬
‫תחזרי בשלום.‬
‫בהצלחה, הוליה.‬ ‫-די.‬
‫בהצלחה, הוליה.‬ ‫-די כבר. מספיק.‬
‫הוליה.‬
‫יא אללה…‬
‫טוב.‬ ‫-שיהיה בהצלחה.‬
‫הוליה!‬ ‫-נג׳מי!‬
‫משוגע אחד.‬
‫בואי הנה!‬
‫אני עורך חיפוש.‬ ‫-קדימה.‬
‫לאן את הולכת בשעה כזאת?‬ ‫-הביתה.‬
‫אני יודע לאיזה ״בית״ את הולכת!‬
‫משטרה.‬ ‫-המפקדת!‬
‫שתהיה לכם משמרת טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫הוליה הייתה ממש טובה.‬
‫וגם השוטרת השנייה.‬
‫תיכנסי.‬
‫בבקשה. כיפה אדומה נכנסה ליער.‬
‫התוצאה 0:0. עלי כמאל ברחבה, מול השוער.‬
‫הוא מאבד את הכדור ברגע האחרון…‬
‫ההגנה של מוג׳דאט היא כמו חומת בטון.‬ ‫אף אחד לא עובר.‬
‫השוער אדם עוצר את ההתקפה. עדיין תיקו.‬
‫עלי כמאל מוסר לרשיל!‬
‫הוא מתקרב לשער…‬
‫לעזאזל…‬
‫יש לך אש?‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫המקום הזה?‬
‫שוק בשר באיכות גבוהה.‬
‫עברת הנה מהשוק הסיטונאי?‬
‫תראי את הכרטיס שלך.‬
‫״לייקה וירג׳ין.״ ברוכה הבאה.‬
‫אלא מה. בבקשה.‬
‫אל תלכי.‬
‫אני עובדת. עזבי.‬
‫את צעירה מדי. שלא יקרה לך משהו.‬
‫כל הזמן הטפות מוסר! אין לזה סוף!‬
‫כן!‬
‫לא לזוז! משטרה!‬
‫אני לייקה. מה שמך?‬
‫הוליה.‬
‫הוליה זה שם רגיל מדי.‬
‫נמצא לך שם יותר טוב.‬
‫למשל… ״כרמן״.‬
‫למה לשנות את השם? אני לא מבינה.‬
‫קודם נחסל את השם שלך,‬
‫ואז את הזהות שלך, ואז את הגוף שלך.‬
‫אה, אוקיי.‬
‫את לא מתאימה לרחוב.‬
‫פה ניקח אותך תחת כנפנו.‬
‫הרחובות מלאים בסכנות.‬ ‫אולי אפילו יקראו לך ״זונה״!‬
‫תזמיני לך דרינק. אני תכף חוזרת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תחשבי על זה, בייבי.‬
‫את יכולה להרוויח 50,000 לירות ביום.‬ ‫מה עוד יש להגיד?‬
‫44-62.‬
‫תעביר אותה!‬
‫כן, הוליה?‬
‫המפקד, הציפור נכנסה לקן.‬ ‫אתן לך את הכתובת.‬
‫קדימה.‬ ‫-המפקד, זה מקום נוראי.‬
‫מקום נוראי שבו גופן של נשים עומד למכירה.‬
‫אני בסכנה.‬
‫תנאי העבודה מדהימים.‬
‫הציעו לי 50,000 ליום עבודה. הייתי בהלם.‬
‫50,000 ליום? באמת?‬
‫לשבוע או ליום?‬ ‫-50,000 לשבוע?‬
‫המפקד, אני לא יכולה לדבר יותר.‬
‫אני צריכה פשיטה פה.‬
‫הוליה, זה 50,000 לשבוע או ליום?‬
‫וואלה, זאתי. 50,000…‬
‫50,000 זה לא רע בכלל.‬ ‫-זה המון.‬
‫בוא נכין את המיקרופון.‬
‫כן, המפקד.‬
‫המפקד, החקירה הזאת מאוד חשובה לי,‬
‫מפני שאני מתעב זנות.‬ ‫-כן.‬
‫מוכן, המפקד?‬ ‫-חשוב להשיג ראיה מוקלטת.‬
‫בבקשה. אדחוף את זה לכאן…‬
‫אוי, התג שלך נפל.‬
‫זה חייב להיות מוסתר לגמרי.‬
‫כן.‬
‫בוא נבדוק את זה.‬
‫ניסיון. ניסיון.‬
‫יש. שומעים ברור.‬
‫טוב…‬
‫זה עובר מהמפשעה שלי לברך.‬ ‫-רגע, המפקד…‬
‫צריך להסתיר גם את זה.‬
‫מוכן, המפקד?‬ ‫-תעטוף.‬
‫סליחה, המפקד. אני צריך לעבור מאחוריך.‬
‫ניסיון.‬
‫שהקצה יישאר בחוץ.‬ ‫-כן.‬
‫הז׳קט שלך מפריע.‬
‫תעשה את זה כמו שצריך.‬
‫תקרע את זה.‬ ‫-אני מחזיק…‬
‫חכה.‬
‫איסמאיל, המפקד.‬
‫בינגו!‬
‫אתה רואה, אנחנו נצותת להם.‬ ‫-יופי.‬
‫הנה, ניהאט.‬
‫השטרות האלה מסומנים.‬
‫אני רוצה את כל הראיות.‬
‫לך לשם ותפוס אותם.‬
‫וגם, ניהאט…‬
‫קונדום?‬ ‫-לא, המפקד.‬
‫אני לא רוצה, כי…‬
‫אני אקח אותם, המפקד.‬
‫משוגע אחד…‬
‫בוא נכין אותך.‬
‫שימו לזה סוף.‬
‫תגיד לי, אתה לא מתבייש?‬ ‫מה אשתך והבת שלך יגידו עליך?‬
‫מה את מקשקשת?‬
‫בואי, אכיר לך את אדון דמיר.‬
‫בואי.‬
‫כבר ראיתי הכול, אבא׳לה.‬
‫אני פה בשביל המזומנים אבל אני כולי לוהטת.‬
‫יש לי דיבור שהוצאתי עליו פטנט.‬
‫אני כמו סיר לחץ.‬
‫כשאני לא מסוגלת להכיל את זה,‬ ‫אני מתפוצצת במכה. מובן?‬
‫״מובן?״‬
‫חד וברור.‬
‫מה היא, קריקטורה של זונה?‬
‫כן, משהו נראה לי חשוד.‬
‫כרמן שלי, תשתי עוד כוסית?‬
‫לא, אחותי.‬
‫החיים שלי קשים גם ככה.‬ ‫מה זה כבר עוד מכה?‬
‫זה רק תירוץ.‬
‫נשתה לחיי העניים.‬
‫סליחה אם הפרעתי לשיחה החשובה שלכם.‬
‫לעצור את המוזיקה!‬
‫תעיפו את הכלבה הזאת מפה.‬
‫לייקה, זאת שוטרת סמויה.‬
‫פרוצות מדברות ככה‬ ‫רק במחזות זמר סוג ג׳ ובסרטים גרועים.‬
‫מה זה אמור להביע? מי מדבר ככה?‬
‫לא התחברת לדיבור שלי, אדון מלוקק?‬
‫והיא עוד ממשיכה!‬
‫שתוק!‬
‫שלא תעז!‬ ‫-כולם להירגע.‬
‫כל מי שמוחזקת פה בניגוד לרצונה‬ ‫ונאלצת למכור את גופה מוזמנת לבוא איתי.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫אני אירה!‬ ‫-כולם להירגע.‬
‫להוריד נשקים.‬
‫בואו, בנות.‬
‫אני יכול לקבל את הכסף שלי בחזרה?‬
‫לך תזדיין!‬
‫בנות, אחריי!‬
‫אני חושש שהמפקח ניהאט שלח אותה.‬
‫המפקח ניהאט שכולנו מכירים?‬
‫כן, קרלוס.‬
‫לא רוצה לשמוע את השם הזה.‬
‫מה נסגר איתו?‬
‫זה סיפור ישן, מותק.‬
‫אין לי כלום.‬
‫רויאל פלאש.‬
‫טוב, רבותיי. אני המפקח ניהאט מהמשטרה.‬
‫פה ההימור שלכם נגמר.‬
‫אלא אם כן לאחד מכם יש את הביצים להמשיך.‬ ‫-אני בפנים.‬
‫נג׳מי, תחליף אותי לחמש דקות?‬
‫הלוואי שזה המפקח ניהאט.‬
‫אני אקפל אותו כמו אוריגמי.‬
‫עכשיו הסתקרנתי. מי זה המפקח ניהאט?‬
‫אל תהיי כלבה.‬
‫באמת, אבא׳לה? תודה שהזהרת אותי.‬
‫לייקה, אני הכנסתי אותך לעולם הזה.‬ ‫אל תגרמי לי להתחרט.‬
‫כאילו הייתי בדרך להיות אסטרונאוטית‬ ‫עד שאתה מצאת אותי!‬
‫אידיוט!‬
‫לייקה, חכי!‬ ‫-בארוט!‬
‫תישאר, או שתאבד אותי.‬
‫שמישהו יעקוב אחריה!‬
‫נראה שהיא רוצה לפעול נגדנו.‬
‫״לפעול נגדנו״? בלי ספוילרים!‬
‫מה הפרוטות האלה שהבאת לי?‬
‫לא הייתה הרבה עבודה. ממש מעצבן.‬
‫תראי, אל תעלי לי על העצבים.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫אני אפרק לך ת׳פרצוף‬ ‫ואז לא תוכלי לעבוד יותר.‬
‫סרסור!‬
‫נג׳מי, בדוק מה קורה בפנים.‬
‫איך קראת לי?‬
‫אם היית זבן, הייתי קורא לך זבן.‬
‫מהנדס אם היית מהנדס.‬
‫אם היית לומד באוניברסיטה,‬ ‫הייתי קורא לך פרופסור.‬
‫פונה אליך בכבוד.‬
‫אבל בחרת בדרך הקלה.‬
‫בקושי נקפת אצבע.‬
‫אז תגיד לי,‬
‫איך הולך לך בתור סרסור?‬
‫תירה בי.‬
‫תירה ותהרוג אותי!‬
‫אנא סלח לי, אדון נכבד.‬
‫אתה חושב שרציתי בזה?‬
‫קח את זה.‬
‫תחזור לעיר הולדתך.‬
‫תשלים בגרויות או משהו.‬
‫כסף נקי. פעם ראשונה בחיים שלי.‬
‫תן לי לנשק לך את היד.‬
‫הצעתי לך חיים, אבל אתה בחרת במוות.‬
‫מי אתה?‬
‫אני החוק.‬
‫אז תעצור אותי.‬
‫לא עשית כל רע. את חפה מפשע.‬
‫אני רק רוצה לדבר איתך.‬
‫ספרי לי,‬
‫היישר למיקרופון, כל מה שקרה.‬
‫אוקיי.‬
‫שלום.‬
‫כמה?‬
‫4,000.‬
‫44-27. נג׳מי?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫44-27. נג׳מי?‬ ‫-קליאופטרה.‬
‫אז אני אנטוניוס.‬
‫44-27. נג׳מי?‬
‫סליחה.‬
‫כן, בוס.‬
‫נג׳מי, מה שלומך?‬ ‫-בסדר, המפקד.‬
‫אתה יכול ללכת. אני ממשיך באיסוף הראיות.‬
‫משוגע אחד…‬
‫אז… איפה היינו, קליאופטרה?‬
‫מה זה?‬
‫מכשיר קשר. דרכו אני מדבר עם השוטרים שלי.‬
‫את…‬
‫המצב לא ישתנה, ניהאט.‬
‫מה תעשה? תנסה להילחם‬ ‫במקצוע העתיק ביותר בעולם?‬
‫אין לי שום דבר נגד קרמיקה.‬
‫הוליכו אותך שולל.‬
‫המקצוע העתיק ביותר בעולם‬ ‫הוא לא זנות אלא ייצור כלי חרס.‬
‫כולנו הפכנו להיות צעצועים בידי הסקס.‬
‫אבל נשיקות וחיבוקים זרים לנו.‬
‫איבדנו את זהותנו.‬
‫רבב דבק בכולנו. רבב!‬
‫על ראש הזונה בוער הכובע.‬
‫תתבייש לך!‬
‫אבל מי רוצה להקשיב לאישה שאיבדה את כבודה?‬
‫גולג׳אן!‬
‫גולג׳אן‬
‫בוס,‬
‫המבט בעיניה השתנה.‬
‫היא מקרינה אור מסוג אחר.‬
‫ארחץ אותה בבית של אימא שלי,‬
‫ואגיד לה לבקש מחילה.‬
‫טוב, בוס.‬
‫אז אשתמש בשאר הכסף ואמשיך לאסוף ראיות.‬
‫משוגע אחד.‬
‫נג׳מי.‬
‫אפשר לבקש ממך בקשה?‬ ‫-בטח, אדוני.‬
‫אם אמות במשימה הזאת,‬
‫ואם יהיה לך ילד,‬
‫תקרא לו ״ניהאט״?‬
‫ניהאט?‬
‫אחי, לא יודע…‬
‫אולי ״עלי אֶמְרֶה״?‬
‫עלי אֶמְרֶה? נשמע טוב.‬
‫אבל מה רע ב״ניהאט״?‬
‫המפקד…‬
‫בסדר, בני. מה שתרצה.‬
‫תן לעזור לך.‬
‫44-27.‬
‫44-27, כוננות גבוהה, כולם.‬
‫שאללה יברך אותך, אחותי. הצלת אותנו.‬
‫בכיף, כפרה.‬
‫בנות, תגיעו מחר לתחנת המשטרה.‬
‫הפעם לא בתור עברייניות,‬
‫אלא בתור צודקות וחזקות.‬
‫אנחנו הצודקות, ואנחנו ננצח. בסדר?‬
‫אימא.‬
‫ברוכה הבאה, ילדתי.‬
‫אני מתביישת, הטיג׳ה.‬
‫תני לי לנשק את ידך.‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫כן, מצוין. המים החמים היו נהדרים.‬
‫קרצפת היטב את המפשעה?‬
‫התרחצתי היטב.‬
‫תיהני, חמודה.‬ ‫-אבל אני לא אוהבת מרק.‬
‫אימא הטיג׳ה, אכפת לך להכין לנו תה?‬
‫אימא.‬
‫גולג׳אן היא אורחת שלנו הלילה.‬
‫כמה כאלה כבר היו?‬
‫סליחה, שכחתי.‬
‫צריך להסיר לק כדי לבקש מחילה?‬
‫כי זה מה שעשיתי הרגע.‬
‫לא חשוב. אעשה שוב לק בהמשך.‬
‫אימא, זאת יצאנית?‬
‫שקט, בולנט!‬
‫כן, ילד. אני יצאנית.‬
‫הנה לך.‬
‫לא. לא, ילד.‬
‫אל תסכים לקבל סוכריות מזרים. בסדר?‬
‫בסדר, גברת.‬
‫זה מה שאת צריכה ללמד את הילד שלך!‬
‫בוא, בולנט.‬
‫היי, אפשר אולי…‬
‫אה, ביקשת מחילה בדיוק?‬
‫אמצא מישהי אחרת.‬
‫רק רגע! משטרה!‬
‫אני שוטר. אני אוסף ראיות. זאת הסיבה.‬
‫אללה, תודה שנתת לי הזדמנות נוספת.‬
‫אנא סלח לי.‬
‫אני שואל על הערב. אין מצב?‬
‫סתם, בילוי לי ולכמה חברים.‬
‫אין מצב?‬
‫בסדר. אוקיי.‬
‫עבודה טובה, ניהאט.‬
‫עשיתי סקר טלפוני של תעשיית הזנות,‬
‫ואף אחת לא פנויה.‬
‫כל הכבוד. עבודה מצוינת.‬
‫המפקד, אני רוצה להכיר לך מישהי.‬
‫זאת גולג׳אן.‬ ‫היא הביעה חרטה ועזבה את הזנות.‬
‫באמת?‬
‫כן, אדוני.‬
‫התרחצתי וזה. שטפתי הכול.‬
‫יש לך ניחוח נהדר.‬
‫יבוא.‬
‫אתם חייבים להשלים את המשימה‬ ‫ולתפוס את דמיר.‬
‫אספר לכם הכול.‬
‫אני רוצה שתספרי לי הכול.‬
‫ניהאט, העניין הוא ש…‬
‫גולג׳אן כבר סיפרה לך הכול.‬
‫אז שזאת תספר לי.‬
‫נכון? ככה. לי.‬
‫המפקד, בדרך כלל הן מספרות לי.‬
‫הפעם היא תספר לי, ניהאט.‬
‫מה קורה? ביקשת מחילה?‬
‫כן. ואת?‬
‫את יודעת, פשוט… התרחצתי.‬
‫אני באתי בלי להתרחץ.‬
‫הכול ייפתר. בואו איתי.‬
‫יפה מאוד.‬
‫בובות התינוק האלה‬ ‫יהיו סמל לסולידריות שלנו.‬
‫הכסף שנרוויח ממכירת הבובות‬ ‫יחזק את הסולידריות שלנו.‬
‫המפקד.‬ ‫-כל הכבוד, הוליה.‬
‫בתעשייה שמגלגלת מיליארדי לירות בכסף מזוהם,‬
‫יש לנו עוד דרך ארוכה‬
‫עם 12,800 הלירות שהרווחנו ממכירת בובות.‬
‫אני רוצה תינוק ממך, גולג׳אן.‬
‫ניהאט!‬
‫לא, לא ככה.‬
‫תצטרפי לבנות. תתפרי לי בובה.‬
‫אה. טוב.‬
‫בוס!‬
‫נג׳מי, פתחנו בקמפיין של בובות.‬
‫כן, בסדר.‬
‫מה קרה, נג׳מי?‬
‫אתה מיוזע ומכוסה בפצעים.‬
‫המפקד איסמאיל,‬
‫יש לנו עוד שטרות מסומנים?‬
‫עמדתי לאסוף עוד ראיות,‬
‫וקלטתי שלא נשאר כסף!‬
‫ועכשיו שהתעשייה ירדה למחתרת,‬
‫המחירים בשמיים!‬
‫התקדמנו יפה, נג׳מי.‬
‫ניהאט והוליה עומדים לשים סוף לזנות.‬
‫יופי!‬
‫אבל המחירים מטורפים, המפקד!‬
‫אפשר בבקשה קצת כסף?‬
‫הרבה כסף. אני צריך כסף!‬
‫אני צריך המון כסף! כסף!‬
‫אני חייב לסגור את התיק הזה, המפקד.‬
‫מה עובר עליך? אני לא מזהה אותך!‬
‫הגוף שלך הרוס בגלל התעלסות־יתר!‬
‫תראה מה נהיה ממך!‬
‫אני חייב לאסוף ראיות, המפקד!‬
‫זו הדרך היחידה! לאסוף ראיות!‬
‫אני חייב לעשות גילוי ראיות!‬
‫בני!‬
‫אתה מפחיד אותי.‬
‫המפקד!‬
‫אני מוכנה לחזור לשם פעם אחת אחרונה,‬ ‫לקראת הפריצה. מה חשבת לעשות?‬
‫רוצה לקבל את המיקרופון שלי?‬
‫לא.‬
‫אז את וגולג׳אן תגיעו ראשונות למועדון.‬
‫הוליה ואני נחכה לסימן מכן.‬
‫איך אאותת לך?‬
‫ככה.‬
‫זה בסדר, אדוני?‬
‫את תשתפרי, יקירתי.‬
‫אני מאמין שעוד נמכור‬ ‫38 מיליארד בובות כאלה.‬
‫המפקח ניהאט בצרות צרורות הפעם.‬
‫הוא חושב שהוא יצליח לתפוס אותנו.‬
‫איזה מטומטם.‬
‫אי אפשר לשים סוף לבעיה סבוכה כמו שוחד,‬
‫כשכבר אי אפשר לדעת מי משחד מי ולמה.‬
‫פשוט אי אפשר.‬
‫פנו דרך. זוזו!‬
‫תעוף מפה. עוף!‬
‫לא לזוז. אתם מוקפים.‬
‫המשחק נגמר.‬
‫גברים, לצד הזה.‬
‫הוליה.‬ ‫-בנות, מאחוריי.‬
‫כמה חבל.‬
‫נג׳אטי.‬
‫קחי את עלובי הנפש האלה לתחנה.‬ ‫הם אפילו לא יודעים שאי אפשר לקנות אהבה!‬
‫די כבר!‬
‫נמאס לי שאתה הורס לנו את הפרנסה בשם החוק.‬
‫למה אתה רודף אותנו?‬
‫למה אתה לא נותן לנו‬ ‫לחיות את חיינו כמו שאנחנו רוצים?‬
‫תחשוב על זה:‬
‫יש דברים שחוקיים במדינה אחת‬ ‫ולא חוקיים באחרת.‬
‫יאללה, עוף לי מהעיניים!‬
‫את עסקי ההימורים הרסת לנו,‬
‫אבל בווגאס ממשיכים להדפיס כסף!‬
‫בדיוק.‬
‫למה אתה נטפל דווקא אלינו?‬
‫כי אני בן אדם. פשוט בן אדם.‬
‫מספיק עם השטויות.‬
‫לכל אחד יש מחיר.‬
‫כמה אתה רוצה?‬
‫ניהאט, לא!‬
‫אל תסכים למשא ומתן. כולנו נפלנו בפח הזה.‬
‫ניהאט! אל תעשה את זה!‬
‫המפקד…‬
‫תגיד לי! כמה אתה רוצה?‬
‫50 לירות.‬
‫מה?‬
‫50 לירות?‬
‫אני אומר את זה מכל הלב: 50 לירות.‬
‫בארוט, יש לך שטר של 50 לירות?‬
‫אני רוצה להשתעשע בו קצת.‬
‫ניהאט!‬
‫תנו לי 50 לירות! תביאו!‬
‫במהלך חיי הובלתי רבים לשקוע בביצת הזנות.‬
‫אחדים בדרכי הונאה, ואחרים בדרכי פיתוי.‬
‫אבל זו ההתמקחות הכי זולה שראיתי בחיי.‬
‫אתה יכול לקנות את גופי ב־50 לירות,‬ ‫אבל לנשמה שלי אין מחיר!‬
‫לך תזדיין!‬
‫המפקח!‬
‫תהרגו אותו!‬
‫המפקח!‬
‫תפסיקו! אני אחד מהטובים!‬
‫ניהאט!‬
‫איסמאיל!‬
‫זילי?‬
‫זילי…‬
‫היא כאן.‬
‫ניהאט…‬
‫הזנות…‬
‫שימו סוף לזנות, ניהאט.‬
‫כן, המפקד.‬
‫סקס…‬ ‫-סקס?‬
‫סקס…‬
‫זה לא דבר שקונים.‬
‫איסמאיל!‬
‫סקס זה לא דבר שקונים.‬
‫סקס זה לא דבר שקונים!‬
‫ניהאט!‬
‫אתה עדיין חי! אי אפשר להרוג אותך!‬
‫אי אפשר להרוג אותי, גולג׳אן.‬
‫אפשר להרוג רק את הרעיונות שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אני מתחרט, המפקח.‬
‫אספר לך הכול.‬
‫כולם כבר שמעו את מה שהיה לכם להגיד.‬
‫כולם שמעו!‬
‫קדימה!‬
‫תצעק!‬
‫נו כבר!‬
‫גם אתן שמעתן אותם?‬
‫שמעתן הכול?‬
‫זה נכון.‬ ‫כל מאבק הישרדות בעולם הזה הוא קדוש.‬
‫אבל הזנות היא לא כמו שמציגים אותה‬
‫בקברטים, במחזות זמר ובסרטים.‬
‫זה נכון, לכל גוף יש מחיר.‬
‫החלטתי שהמחיר שלי הוא 50 לירות.‬
‫לקחתי סיכון, אבל זה היה שווה.‬
‫לייקה, תקרעי את שטרות החוב.‬
‫שאף אחד לא יתבע יותר בעלות על גוף של אישה.‬
‫המפקח ניהאט,‬ ‫תקנה בובה שתפרנו לגיוס תרומות?‬
‫זין על ה…‬
‫כן, בטח. אקנה.‬
‫זה מקרה חירום, המפקד.‬
‫מה קרה?‬ ‫-זה נג׳מי.‬
‫מה קרה לו.‬ ‫-הוא גוסס.‬
‫לא!‬
‫נג׳מי!‬
‫נשים בכל קומה…‬
‫עושות אהבה. סקס.‬
‫אני מוכן לשלם. כמה זה?‬
‫עם סכום כזה תלך לאימא שלך.‬
‫אתה…‬
‫נג׳מי!‬
‫אח שלי!‬
‫שמת סוף לזנות?‬
‫סקס…‬
‫את עושה ביקורי בית?‬
‫אי־ספיקת אברים.‬
‫הוא שחק את הגוף שלו עד דק.‬
‫הוא הגיע לכאן עם 26 מחלות מין שונות.‬
‫עשינו מה שיכולנו.‬
‫אבל אבר המין שלו…‬
‫אבר המין שלו?‬
‫חוששני שלא הצלחנו להציל אותו.‬
‫תנחומיי.‬
‫לא!‬
‫בממוצע, אדם אחד ביום‬ ‫נשאב לתוך עולם הזנות.‬
‫האם נשיב מלחמה?‬
‫ובשם ״קונרי פילם״, אנו שואלים אתכם:‬
‫מתי נהיינו כאלה?‬
‫תודה לכם, כל הניהאטים, ההוליות,‬ ‫הנג׳מים והאיסמאילים בכוחות הביטחון.‬
‫והנשים, כמובן. הנשים שלנו.‬
‫אנחנו חייבים לכן כל כך הרבה.‬
‫תודה לכן! תודה!‬
‫- הסוף -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬