Мамо.
Отвори вратата.
Мамо!
Съжалявам.
Повече няма да бягам. Обещавам.
Обичам те, мамо.
Тогава защо не виждаш колко ме нараняваш, Су-Юн?
МАЙКА
ШЕСТНАЙСЕТ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Едно, две, три.
Как ще я кръстиш?
Зизи.
Зизи, добре. Едно, две, три, Зизи!
Здравей, Зизи.
Много е сладка.
Това е гнусно.
Кое? Това?
Мамо!
Не съм приключила.
Много бавно четеш.
Стигна ли до онази част, където...
Мамо?
Хей.
Светкавицата е далече. Не може да те нарани.
...втори тъчдаун и девети от общо 35.
ВНИМАНИЕ ОТТУК НЕ МОЖЕ ДА ПРОДЪЛЖИТЕ С КОЛА
Резултатът...
Това е за пухкавите ти приятели.
Много мило.
ПЧЕЛИТЕ НА КРИСИ
Отчетите за миналото тримесечие.
Почакай да видиш настоящото.
Помниш ли, че продавам меда ти онлайн?
Помниш ли като ти казах, че е загуба на време?
Съвсем ясно. Но се оказа, че не е загуба на време.
Не насмогвам на поръчките. Складът е празен.
Как?
Очевидно някакъв инфлуенсър е писал за меда ти
и той е станал онлайн хит.
Не разбрах нито дума от това.
Честно казано, Аманда,
аз също. Племенницата ми се опита да обясни, но...
Знам обаче, че мога да продам всяка капка.
Че и отгоре.
Искаш ли сок? - Да, моля.
ПОРЪЧКИ ЗА ДАНИ
Какво е това?
Трябват ни още колонии.
Дани каза, че медът се продава добре в интернет.
Това иска повече работа.
С това се препитаваме, нали?
Заедно можем да се справим.
Благодаря.
Мамо, всъщност си мислех...
Занеси го на Дани след закуска, ако обичаш.
Извинете. Здравейте.
Моля?
Не ви разбирам.
Благодаря.
Стой!
Не се доближавай повече!
Изключи двигателя! Изключи го.
Су-Юн.
Кой сте вие?
Не познаваш ли вуйчо си?
Вуйчо?
Прекосих половината свят, за да те видя.
Няма ли да ми предложиш чаша кафе?
Изключи двигателя.
Моля те.
И телефона.
Телефона? Защо?
Не бива да доближавам електричество.
Какво?
Къде е съпругът ти?
Нямам съпруг.
Защо?
Защото не ми трябва.
Хей.
Това дъщеря ти ли е?
Разминахме се по пътя.
Говори ли с нея?
Опитах се.
Тя не знае и дума корейски. Защо?
Защото е американка.
Глупости.
Не можеш да скриеш коя си.
Какво ще стане, ако го доближиш?
Електричеството.
Откога живееш така?
Откакто се роди дъщеря ми.
Моля те, кажи ми защо си тук.
Майка ти почина.
Преди няколко месеца.
Щях да дойда по-рано,
но е почти невъзможно да те открие човек.
Нямаш мобилен телефон, имейл, нито Какао.
Най-лошото е,
че си сменила корейското си име.
Майка ти и баща ти те кръстиха така.
Беше името,
което майка ти изрече точно преди да умре.
С последния си дъх
протегна ръка към теб.
Сякаш стоеше до нея.
Су-Юн, ти ли си?
Така те извика.
Но...
...ти не беше там, нали?
Лекарите казаха, че е инфаркт.
Но аз знам, че ти си виновна за смъртта й.
Що за дъщеря изоставя майка си?
Имаше нужда от теб, а ти й обърна гръб.
Както направи безполезният ти баща.
Ами аз?
Кой се грижеше за мен?
Детето има задължения към родителите си,
докато са живи и вечно след това.
Ти се отрече от нея.
И сега тя е заклещена в този свят като гуишин.
Гневът й ще расте, докато е затворена в тази кутия.
Затова ти трябва да...
Не.
Махай се от къщата ми.
Всеки ден болката й ще се превръща в отрова и ще те преследва.
Майка ти винаги получава това, което иска.
Знаеш на какво е способна.
КЪНТРИ КЛУБ ХРАНА И ДРУГИ СТОКИ
Ето я.
Здравей, Дани.
Тъкмо за теб си мислех.
Ела тук.
Има списък с чакащи за меда на майка ти.
ПРЕДВАРИТЕЛНИ ПОРЪЧКИ
Супер, нали? - Да.
Супер.
Добре.
Ще прави нови кошери?
Страхотно.
Ще трябва да поръчам някои неща. Почакай да видя какво има в склада.
Ривър, ела да наглеждаш тезгяха.
Защо?
Мислиш, че ще ни обере?
Това е племенницата ми.
Ще остане у нас няколко седмици, докато техните пътуват.
Ривър, това е Крис. - Здравей.
Здравей.
Харесвам грима ти.
Благодаря.
На мен ми харесват луничките ти.
Иска ми се и аз да имах.
УНИВЕРСИТЕТ "УЕСТ МЕСА"
Мамо?
Не пипай това.
Защо?
Откъде се взе?
Чакай.
Идвал ли е някой?
Какво ти е на лицето?
Крис?
Мамо!
Криси?
Идвам.
Идвам, Крис.
Мамо?
Криси.
Къде си?
Божичко.
Скъпа, отговори.
Мамо!
Крис?
Су-Юн?
Ти ли си?
Ела тук.
Мамо.
Сънуваше кошмар.
Здравей.
Добре ли си?
Държиш се малко странно.
Откъде се взе това?
Зададох ти въпрос, Криси.
От Дани.
Той ми го даде.
Дани? Защо?
Защото ми е приятел.
Не ти е приятел. Водя счетоводството му. Плащам му.
Той е и твой приятел, мамо.
Единственият ни приятел.
Значи искаш да учиш в колеж?
Не.
Не?
Хубави материали.
Много ще зарадваш клиентите си.
Какво има? Нещо лошо ли казах?
Знаеш ли?
Никога не съм мислила, че ще стана пчеларка.
Аз съм счетоводител.
Какво знам за меда?
Още повече,
че мразех пчелите.
Ненавиждах звука, който издават.
От това жужене направо тръпки ме побиваха.
Но един ден
Криси се прибра у дома с книга за пчеларството
и се вманиачи на тази тема.
Толкова много искаше кошер.
Дори ме помоли да й помогна да те убеди.
Аз се притеснявах в началото,
но Криси
беше безстрашна.
Заобиколена от всички тези пчели.
Правеха я щастлива.
А това правеше мен щастлива.
Караше ме да се чувствам като добра майка.
И започнахме да правим още и още кошери.
Сякаш ни беше писано да го направим заедно.
Ето защо се изненадах,
когато открих формуляр за колеж, който си й дал.
Дадох й брошура на колежа, защото тя ме помоли.
Сигурно смяташ, че не е моя работа,
но не мислиш ли, че ще й бъде от полза да завърши колеж?
Ще си намери приятели, ще се научи да живее самостоятелно.
Съжалявам.
Не си очаквала, че ще остане тук завинаги, нали?
УНИВЕРСИТЕТ "УЕСТ МЕСА"
Не. Не.
Аз съм ти майка. Не можеш да избягаш от мен.
Мразя те.
Искам да умреш.
Дори след смъртта ще бъда с теб, Су-Юн.
Бяхме едно цяло в началото, ще бъдем едно цяло и накрая.
ФОРМУЛЯР НА КАНДИДАТ-СТУДЕНТА
ЛИЧНИ ДАННИ
Не си очаквала, че ще остане тук завинаги, нали?
УИЛЯМС
КРИСИ
Крис.
Крис?
Су-Юн.
Ти ли си?
Усещаш ли как бие сърцето ми?
Защото с теб сме едно цяло.
Колкото и да се опитваш да ме забравиш.
Не можех да живея без теб.
Сега не мога да умра без теб.
Виждаш ли в какво се превърнах?
Погледни ме!
Криси?
Защо носиш това?
Съжалявам, само го пробвах. Намерих го тук.
Свали го. - Защо?
Какво става?
Държиш се...
Просто се тревожа за теб.
Добре съм.
Какво има в куфара?
Казах, че съм добре.
Непослушно малко момиченце.
Мамо.
Пусни ме, моля те.
Отвори вратата.
Мамо, пусни ме.
Крис?
Мамо?
Крис?
Много е тежко.
Криси.
Какво правеше там долу?
Добре ли си?
Коя е тази жена?
Кажи ми коя е.
Хубаво.
Не говори с мен.
Когато замина, няма да има от кого да пазиш тайните си.
Крис.
Един човек дойде в дома ни онзи ден.
С куфар.
Този човек беше вуйчо ми.
Пристигна от Корея, за да ми каже, че майка ми е починала.
Баба Глория и дядо Бил не са истинските ми родители.
Измислих ги.
Отгледа ме майка ми.
Истинската ми майка.
Какво има вътре?
Останките на майка ми.
И най-ценните й вещи.
Това тя ли е?
Майка ти?
Това е моята ума.
Ума.
Не мислех, че отново ще се озова в една стая с нея.
За какво друго си ме лъгала?
Не, Криси, аз...
Какво искаш да знаеш?
Това нейно ли е?
Нарича се ханбок.
Сама го направи.
Много се гордееше с работата си.
Надяваше се да ми предаде занаята си.
Какво е това?
Казва се тал.
Семейна реликва.
Жените в нашето семейство го носят от поколения.
Защо са тук всички тези неща?
Тя винаги казваше, че ще вземе любимите си вещи в отвъдното,
затова ги е оставила за церемонията.
Каква церемония?
Някои корейци вярват, че причина за трудностите в живота
са изтерзаните духове на предците ни,
затова им носят дарове, за да смирят угнетените им души.
Ти вярваш ли го?
Не вярвам в суеверия.
Тук има още нещо.
Какво е?
Мамо?
Какво има?
Не плачи, малка моя.
Искам да ти подаря нещо.
Какво е това, мамо?
Старата ми музикална кутия, разбира се.
Ако я отвориш, когато си тъжна, тя веднага ще те развесели.
Добро утро.
Здравей.
Чакай. - Остави на мен. Затова ми плащаш.
Племенницата ти още ли е тук?
Ще организирам вечер за игри. Може да дойдете и вие.
Ще й се отрази добре.
Добре.
Искаш ли да ти направя косата?
Не дърпай толкова силно.
Извинявай.
Десет. Жълто десет. Жълто десет.
Няма ли лимит на времето за мислене?
Май се сетих.
Румикуб.
- Да.
Искаш ли да се качим горе?
Така ли се пише?
Да. - Сериозно?
Не искаш ли да поиграем още? - Не.
Няма нужда. Благодаря.
Добре.
Готина стая.
Това формуляр за колеж ли е?
Да.
Не знаех, че ги печатат на хартия.
Животът ти е много ретро.
Имаш ли телефон поне?
Не.
Как си говориш с приятелите си?
Мама ми е приятел.
Но имам и други приятели.
Хващаш в средата,
мушкаш отдолу, после издърпваш отгоре и готово.
Сега опъни.
Много добре.
Ето така.
Хващаш тук. После тук.
Говорих за теб с хлапетата, които се мотаят в магазина.
Какво?
Според мен е смешно.
Как може да са толкова задръстени?
Нямат си друга работа, освен да клюкарстват защо живеете така.
Жалка работа.
Това ли е телефонът ти?
Да.
Дани не ти ли каза да го оставиш в колата?
Каза ми, но...
Изключи го. Мама не бива да е край електричество.
Какво? Защо?
Ще й прилошее.
Добре.
Телефонът беше у мен през цялото време,
а майка ти си беше добре.
Какво става, когато й прилошее?
Не съм пила бира от...
Отпреди да се роди Крис.
Сериозно?
Ами Крис...
Крис не може да ми бъде компания за чашка.
Това ти ли си?
Проклетото коляно ме убива напоследък.
Боже. Превръщам се в майка си.
Усещаш ли как бие сърцето ми?
Добре ли си, Аманда?
Мисля...
Мисля, че нещо не е наред.
Крис е толкова добро дете.
Говори с нея.
Не исках да я познаваш.
Татко казваше, че била толкова слънчева
и забавна,
когато се оженили в Корея.
После дошли в Америка.
Земята на свободните.
Страната на неограничените възможности.
Мисля, че бяхме щастливи.
Той беше влюбен в това място.
Но мама...
На нея й беше трудно.
Всичко тук й беше чуждо.
Постоянно беше уплашена.
Престана да излиза от къщата.
Промени се.
Помня вечните писъци.
Баща ми не издържаше повече.
Когато той замина, й останах само аз.
Трябваше да правя всичко.
Всичко се стовари на мен.
Целият й гняв.
Цялата й злоба.
И нейната...
Когато забременях, си обещах нещо.
Обещах го на теб.
Никога няма да стана като майка си.
Су-Юн.
Не си единственото непослушно момиче в къщата.
Знам защо не ме оставяш да си отида.
Имаш нужда от мен. Тя има нужда от нас.
Заедно ще й бъдем добри майки.
Защо го направи?
Кое?
Това.
Съсипан е.
Трябва да го попълвам пак.
Не бях аз.
Тогава кой?
Мамо.
Тя е тук.
Какво?
Тя е съсипала формуляра ти.
Коя?
Ума.
Тя мисли, че бягаш от нас.
Няма смисъл да говоря с теб, ако ще се държиш така.
Как се държа?
Като откачена кучка.
Хей.
Как ме нарече?
Нарекох те откачена.
Знаеш ли какво?
Нямам търпение да замина.
Да заминеш?
Никъде няма да ходиш.
Не можеш да ме принудиш да остана.
Не се налага.
Скъпа, скъпа.
Ти не можеш да се сприятеляваш.
Боиш се прекалено много.
Аз трябваше да поканя Ривър заради теб.
Защо се държиш така?
Аз съм ти майка.
Само аз винаги ще ти казвам истината.
И истината е,
че не можеш да се справиш.
Хубаво, върви.
Забрави ли какво стана, когато се опита да отидеш на училище?
Последния път или предпоследния?
Помниш ли как се прибираше разплакана всеки ден?
"Мамо, никой не иска да играе с мен. Обиждат ме."
Млъкни. - Молеше ме да те обучавам.
Умоляваше ме.
И какво направих аз?
Обучавах те у дома.
Искаше приятели?
Аз ти бях приятелка.
Искаше пчелин? Направих го със собствените си ръце.
Всичко, което правя, от деня на раждането ти, е за теб.
За да те направя щастлива. За да ти създам дом.
Хубав дом. Безопасен.
Всичко това е за теб.
Мислиш, че е за мен?
Заради мен ли живеем така?
Откъснати от света, като някакви откачалки?
Заблуждаваш се!
Или криеш нещо.
Не ти вреди наистина, нали?
Електричеството.
Какво?
Болестта ти.
Не е истинска.
Напротив.
Само защото не я виждаш... - Не е истинска.
Измислила си я.
Това е някаква болна фантазия.
Жалка история.
Каза, че никога няма да станеш като майка си.
Но това е още една лъжа.
Крис.
Крис, къде отиваш?
Крис?
Не си тръгвай.
Крис.
Знаеше ли, че не е истинска?
Болестта й?
Историята с електричеството?
Знаеше ли?
За нея е истинска.
Защо не каза нищо?
Казах. Толкова пъти се опитвах да я накарам да говори с някого.
Но тя отказа. Настояваше...
Не. Защо не каза нищо на мен?
Не съм...
Не знам. Мислех, че знаеш.
Не знаех, разбира се.
Ако знаех, щях да направя нещо по въпроса.
Нека те закарам у дома.
Това ли искаш?
Място за вечен покой?
Сега ме остави на мира.
На това погребение ли му викаш?
Сега ще ти покажа погребение.
Пусни ме вътре, Су-Юн.
Махай се.
Да те хвърля ли?
Взех ти нещо.
Подарък на сбогуване.
Всъщност аз си тръгвам, така че е само подарък.
Какво е това?
Тефтер за колежа.
Може да записваш задачите си, графика на лекциите,
купоните...
Повечето хора използват приложение,
но ти не си като повечето хора.
Ще отидеш, нали?
Трябва да отидеш.
Не съм длъжна да правя нищо.
Вярно е, но...
Ще ти бъде от полза.
Добре.
Знам, че хората те мислят за странна.
Честно казано,
такава си.
Ти мислиш, че да си странен е лошо.
Мислиш, че си единствената, но не си.
Има страшно много странни хора,
готини и интересни като теб.
Трябва да тръгнеш по света и да ги намериш.
Не искаш ли да знаеш какво е?
Да разбереш каква ще бъдеш ти някъде другаде?
Дъщеря ти няма уважение.
Има нужда от истинска майка.
Нека аз да й бъда майка.
Чао.
Успех.
Мамо?
Тук ли си?
Ехо?
Ума?
Мамо?
Време е да отдадем почит.
Какво е всичко това?
Това е джеса.
Така почитаме предците си.
Каним ги при нас, за да не са сами в отвъдното.
Падни на колене и отдай почит.
Защо?
Каза, че не вярваш в тези неща.
Направи го. - Не.
Упорито, вироглаво момиченце!
Толкова приличаш на майка си.
И тя се опита да избяга.
Далеч от дома, който създадох за нея.
Знаеш ли какво трябваше да сторя, когато не се подчиняваше?
Трябваше да я заключвам,
за да осмисли колко ме е наранила.
Мамо! Мамо!
Мамо, плашиш ме.
И тя беше уплашена,
защото не виждаше колко страдам всеки път, когато бягаше.
Трябваше да ми повярва.
Трябваше да разбере, че болката ми е истинска.
Имахме една стара лампа. Любимата ми лампа.
Жицата беше оголена.
Накарах я да я държи,
докато моята болка стана нейна
и я почувствахме заедно.
Но тя не си научи урока.
Бягството е невъзможно.
Криси.
Помогни ми.
Носих те в утробата си.
Пусни ме!
Почувствах ужасна болка, когато се откъсна от тялото ми.
Но беше много по-болезнено да ме оставиш да умра сама.
Мамо, аз съм.
Погледни ме.
Ти ми пееше, докато заспя, когато сънувах кошмари.
Вярно е.
Научи ме да карам колело, макар че самата ти не умееше.
Не мислех това, което казах.
Не си като нея.
Крис?
Пусни ме. Пусни ме.
Господи!
Мамо? - Крис?
Божичко.
Съжалявам, Крис.
Съжалявам.
Щях да ти причиня това, което тя ми причини.
Чуй ме.
Не знаех какво си преживяла.
Де да знаех.
Добре.
Трябва да тръгваме.
Мамо.
Крис! - Мамо!
Крис.
Бягай! - Не!
Вече не ме плаши.
Ума.
Покажи се.
Защо си толкова тъжна?
Помниш ли кога ми даде това?
Каза, че ще ме развесели, когато я отворя.
Сега ще я отворя за теб.
Беше загрижена само за своето щастие.
Нямаш представа колко страдах.
Грешиш.
Знам какво си преживяла.
В Корея беше уважавана.
Талантлива шивачка.
Беше щастлива.
От теб се очакваше да бъдеш добра съпруга.
Затова се отказа от всичко
и последва мъжа си в непозната страна.
Не можеше да говориш езика.
Не можеше да потърсиш помощ.
Знам, че не беше лесно.
Су-Юн.
Всеки ден се молех да те видя
и отново да бъдем заедно.
Но ти никога не дойде.
Сега съм тук.
Разбирам, че животът е бил жесток с теб.
Но ти беше жестока с мен.
Трябваше да замина.
Сега ти трябва да сториш същото.
Аз съм ти майка.
Винаги ще бъда част от теб.
Не можем да бъдем заедно по този начин.
Не мога да остана.
Не.
Су-Юн.
Къде отиваш?
Су-Юн, не ме оставяй.
Моля те!
Ума.
Ще ти направя джеса,
за да намериш покоя, който не си имала приживе.
Сега е време да си вървиш.
Повече няма да поемам болката ти.
МАЙКА МИ
Готова ли си?
Дано душата ти да намери покой.
Иска ми се тези дрехи да имаха джобове.
Той пътува насам.
Колко неща опакова?
Добре, колежанке.
Готова ли си?
Ще ти звъннем, когато пристигнем, Аманда.
МАЙКА
Превод на субтитрите: Антония Халачева