‫אומה...
‫תפתחי את הדלת.
‫אומה!
‫סליחה.
‫לעולם לא אברח שוב, מבטיחה.
‫אני... אני אוהבת אותך, אומה.
‫אז למה את לא רואה ‫כמה את פוגעת בי, סו-היון?
‫16 שנים מאוחר יותר
‫אחת, שתיים, שלוש.
‫איך את רוצה לקרוא לה?
‫זיזי.
‫זיזי, בסדר. אחת, שתיים, שלוש, זיזי.
‫היי, זיזי.
‫היא כל כך חמודה.
‫איכס. את יודעת שזה מגעיל אותי.
‫מה? זה?
‫אמא!
‫לא, לא סיימתי.
‫את קוראת כל כך לאט.
‫הגעת לקטע שבו...?
‫אמא?
‫היי.
‫הברק רחוק מדי. הוא לא יכול לפגוע בך.
‫דאון שני ותשע מקו ה-35 יארד שלהם...
‫אזהרה, כניסה לרכבים מורשים בלבד
‫התוצאה...
‫זה בשביל החברים הקטנים שלך.
‫מעולה.
‫דבורי הדבש של כריסי
‫אלו דו"חות הרבעון האחרון.
‫חכי עד שתראי את הרבעון הנוכחי.
‫זוכרת שניסיתי למכור את הדבש באינטרנט?
‫זוכר שחשבתי שזה בזבוז זמן?
‫אני זוכר מצוין, אבל מתברר ‫שאולי זה לא היה בזבוז זמן.
‫אני בקושי מצליח לספק את ההזמנות. ‫המלאי אוזל כל הזמן.
‫אבל... איך?
‫מתברר שאיזה משפיען ‫העלה פוסט בנוגע לדבש שלך,
‫וזה נהפך לוויראלי.
‫אני לא יודעת מה זה אומר.
‫למען האמת, אמנדה,
‫אני חושב שגם אני לא. ‫האחיינית שלי ניסתה להסביר לי, אבל...
‫אני כן יודע שאוכל למכור ‫כל טיפה שאת מייצרת.
‫ויותר.
‫רוצה מיץ? ‫-כן, בבקשה.
‫דברים להזמין מדני
‫מה זה?
‫אנחנו צריכות עוד דבורים.
‫דני אומר שמלאי הדבש שלנו ‫אוזל במכירות באינטרנט.
‫אבל זה עוד המון עבודה.
‫כן, אבל זה מה שאנחנו עושות, נכון?
‫לא מדובר במשהו ‫ששתינו לא נוכל להתמודד איתו.
‫תודה.
‫למען האמת, אמא, חשבתי לי...
‫קחי את זה לדני אחרי ארוחת הבוקר, טוב?
‫סליחה. שלום.
‫סליחה?
‫אני לא מבינה.
‫תודה. תודה.
‫עצור.
‫עצור! אל תתקרב!
‫כבה את המכונית! כבה אותה!
‫סו-היון.
‫מי אתה?
‫את לא מזהה את דוד שלך?
‫דוד?
‫טסתי מצדו השני של העולם כדי לראות אותך.
‫לא תציעי לי כוס קפה?
‫כבה את המכונית.
‫בבקשה.
‫ואת הטלפון שלך.
‫את הטלפון שלי? למה?
‫אני לא יכולה להיות בקרבת חשמל.
‫מה?
‫איפה בעלך?
‫אין לי בעל.
‫למה לא?
‫לא חשבתי שאני זקוקה לבעל.
‫היי.
‫זאת הבת שלך?
‫חלפתי על פניה בדרך לכאן.
‫דיברת איתה?
‫ניסיתי.
‫אבל היא לא מבינה מילה בקוריאנית. למה לא?
‫כי היא אמריקאית.
‫זיבולים.
‫אינך יכולה להסתיר את מי שאת.
‫מה קורה כשאת מתקרבת לזה?
‫לחשמל.
‫כמה זמן את חיה ככה?
‫מאז שבתי נולדה.
‫ספר לי, בבקשה, למה אתה כאן.
‫אמך נפטרה.
‫היא נפטרה לפני כמה חודשים.
‫הייתי בא קודם,
‫אבל היה בלתי אפשרי כמעט למצוא אותך.
‫אין לך טלפון נייד, אין לך דוא"ל, ‫אין לך "קהקהו".
‫והכי גרוע,
‫נפטרת מהשם הקוריאני שלך.
‫אמך ואביך העניקו לך את השם הזה.
‫זה היה השם
‫שאמך זעקה בלילה שלפני מותה.
‫בנשימתה האחרונה
‫היא קראה לך.
‫כאילו היית שם לידה.
‫סו-היון, זאת את?
‫כך היא קראה לך.
‫אבל...
‫לא היית שם, נכון?
‫הרופאים אמרו שזה היה התקף לב.
‫אבל אני יודע שאת אשמה במותה.
‫איזו בת נוטשת את אמה?
‫היא היתה זקוקה לך, אבל את עזבת אותה.
‫בדיוק כמו שאביך חסר האישים עזב אותה.
‫ומה איתי?
‫מי היה שם כדי לטפל בי?
‫הילדה היא זו שמחויבת להוריה,
‫גם בחייהם ולנצח לאחר מכן.
‫אבל את גזלת את זה ממנה.
‫ועכשיו היא לכודה בעולם הזה כמו גוויסין.
‫הכעס שלה יתגבר כל עוד היא בתוך התיבה הזאת.
‫בגלל זה את חייבת...
‫לא!
‫צא מהבית שלי.
‫כל יום, הכאב שלה ייהפך לרעל ויחלחל לתוכך.
‫אמך תמיד משיגה את מבוקשה.
‫את יודעת למה היא מסוגלת.
‫קאנטרי קלאב, מצרכים ואספקה
‫הנה היא.
‫היי, דני.
‫היי, בדיוק חשבתי עלייך.
‫בואי לכאן.
‫יש רשימת המתנה לרכישת הדבש שלכן.
‫רשימת המתנה
‫מגניב, נכון? ‫-כן.
‫מגניב.
‫בסדר.
‫היא בונה עוד כוורות?
‫מעולה.
‫אצטרך להזמין חלק מהדברים. ‫אבדוק במלאי מה יש לי.
‫ריבר, תשגיחי על הדלפק לרגע?
‫למה?
‫אתה חושב שהיא תשדוד אותנו?
‫זאת האחיינית שלי,
‫שתשהה איתי כמה שבועות כי הוריה נסעו.
‫ריבר, זאת כריס. ‫-היי.
‫היי.
‫אני אוהבת את האיפור שלך.
‫תודה.
‫אני אוהבת את הנמשים שלך.
‫הלוואי שהיו לי גם.
‫אוניברסיטת וסט מסה
‫אמא?
‫לא! אל תיגעי בזה.
‫למה?
‫מאיפה זה הגיע?
‫חכי.
‫היה כאן מישהו קודם?
‫מה יש על הפנים שלך?
‫כריס?
‫אמא!
‫כריסי?
‫אני באה!
‫כריס, אני באה!
‫אמא?
‫כריסי.
‫כריסי!
‫כריסי, איפה את?
‫אלוהים.
‫חומד, עני לי!
‫אמא!
‫כריס?
‫סו-היון?
‫זאת את?
‫בואי לכאן.
‫אמא.
‫היה לך סיוט.
‫היי.
‫את בסדר?
‫את מתנהגת מוזר קצת.
‫מאיפה זה?
‫כריסי, שאלתי אותך שאלה.
‫זה מדני.
‫הוא נתן לי את זה.
‫דני? למה?
‫כי הוא חבר שלי.
‫הוא לא חבר שלך. אני מטפלת בחשבונות שלו. ‫אני משלמת לו כדי לעזור לנו.
‫הוא חבר גם שלך, אמא.
‫הוא החבר היחיד שלנו.
‫אז את רוצה ללמוד בקולג'?
‫לא.
‫לא?
‫כמות יפה.
‫זה ישמח מאוד כמה מהלקוחות שלך.
‫מה קורה? אמרתי משהו לא בסדר?
‫אתה יודע,
‫מעולם לא חשבתי שאגדל דבורים.
‫זאת אומרת, אני רואת חשבון.
‫מה ידעתי על הכנת דבש?
‫אבל יותר מזה,
‫שנאתי דבורים.
‫שנאתי את הזמזום שלהן.
‫הזמזום המתמיד שחודר מתחת לעור.
‫אבל אז, יום אחד,
‫כריסי חזרה הביתה עם ספר על גידול דבורים
‫ונהפכה כפייתית לרעיון.
‫היא כל כך רצתה להקים כוורת.
‫היא אפילו ביקשה ממני לעזור לה לשכנע אותך.
‫הייתי לחוצה בהתחלה, אבל...
‫כריסי...
‫לא ידעה פחד.
‫מוקפת בכל הדבורים האלו.
‫אבל זה כל כך שימח אותה.
‫וזה שימח אותי.
‫זה גרם לי להרגיש שהייתי אמא טובה.
‫אז המשכנו להוסיף עוד כוורות.
‫זה נהפך למשהו ‫שתמיד היינו אמורות לעשות יחד.
‫לכן הופתעתי מאוד
‫כשראיתי את טופס ההרשמה לקולג' שנתת לה.
‫תקשיבי, נתתי לה את הטופס ‫רק כי היא ביקשה ממני.
‫את בטח חושבת שזה לא ענייני,
‫אבל את לא חושבת שהקולג' יהיה טוב בשבילה?
‫להכיר חברים, ללמוד לחיות לבדה קצת?
‫אני מצטער.
‫לא ציפית שהיא תישאר כאן לנצח, נכון?
‫אוניברסיטת וסט מסה
‫לא. לא!
‫אני אמך. את לא יכולה לברוח ממני.
‫אני שונאת אותך!
‫הלוואי שתמותי!
‫אהיה איתך גם במותי, סו-היון.
‫התחלנו כאדם אחד ונגמור כאדם אחד.
‫פרטים אישיים
‫מידע אישי
‫לא ציפית שהיא תישאר כאן לנצח, נכון?
‫ויליאמס
‫כריסי
‫כריס.
‫כריס?
‫סו-היון.
‫זאת את?
‫את חשה בפעימות לבי?
‫זה מפני שאנחנו אחד.
‫לא חשוב כמה תנסי לשכוח אותי.
‫לא יכולתי לחיות בלעדייך.
‫ועכשיו אני לא יכולה למות בלעדייך.
‫את רואה למה נהפכתי?
‫הביטי!
‫כריסי?
‫למה את לובשת את זה?
‫מצטערת, סתם מדדתי את זה. מצאתי את זה כאן.
‫תורידי את זה. ‫-למה?
‫תורידי. ‫-למה?
‫מה קורה?
‫את מתנהגת...
‫אני דואגת לך.
‫אני בסדר.
‫מה יש במזוודה?
‫אמרתי שאני בסדר.
‫ילדה קטנה וסרבנית.
‫אמא!
‫תני לי לצאת, בבקשה.
‫תפתחי את הדלת!
‫אמא, תוציאי אותי.
‫כריס?
‫אמא?
‫כריס?
‫הדלת כבדה מדי.
‫כריסי!
‫מה עשית שם למטה?
‫את בסדר?
‫מי האישה הזאת?
‫תגידי לי מיהי.
‫בסדר.
‫אל תדברי איתי.
‫אבל כשלא אהיה כאן, ‫לא יהיה לך מפני מי להסתיר סודות.
‫כריס.
‫מישהו באמת הגיע לבית שלנו באותו יום.
‫עם מזוודה.
‫האיש ההוא היה דוד שלי.
‫הוא בא לכאן מקוריאה כדי לספר לי שאמי מתה.
‫סבתא גלוריה וסבא ביל ‫אינם ההורים האמיתיים שלי.
‫המצאתי אותם.
‫גדלתי עם אמא שלי.
‫עם אמי האמיתית.
‫מה יש בפנים?
‫שרידיה של אמי.
‫והפריטים שהיו הכי יקרים ללבה.
‫זאת היא?
‫אמא שלך?
‫זו אומה שלי.
‫אומה.
‫לא חשבתי שאהיה באותו חדר איתה שוב.
‫אילו עוד שקרים סיפרת לי?
‫לא, כריסי, אני...
‫מה את רוצה לדעת?
‫זה היה שלה?
‫קוראים לזה האנבוק.
‫היא תפרה את זה בעצמה.
‫היא היתה גאה מאוד בעבודתה.
‫היא קיוותה להוריש לי את זה.
‫מה זה?
‫זו מסיכת טאל.
‫זה נכס משפחתי.
‫נשים במשפחה שלנו השתמשו בה במשך דורות.
‫למה כל זה כאן?
‫היא תמיד אמרה שהיא תיקח ‫את הדברים האהובים עליה לעולם הבא,
‫היא כנראה השאירה אותם בשביל הטקס שלה.
‫איזה טקס?
‫יש קוריאנים שמאמינים שחלק מהקשיים בחיים
‫נגרמים בגלל רוחותיהם המעונות של אבותיהם,
‫אז הם מגישים מנחות ‫כדי לרצות את הנשמות המעונות.
‫גם את מאמינה בזה?
‫אני לא מאמינה באמונות תפלות.
‫יש כאן עוד משהו.
‫מה זה?
‫אמא?
‫מה קרה?
‫אל תבכי, קטנטונת.
‫הנה, אני רוצה שתיקחי את זה.
‫מה זה, אומה?
‫תיבת הנגינה הישנה שלי, כמובן.
‫אם תפתחי אותה כשאת עצובה, ‫היא תמיד תשמח אותך.
‫בוקר טוב.
‫היי. ‫-היי.
‫תן לי. ‫-לא, אני מסתדר. בשביל זה את משלמת לי.
‫האחיינית שלך עדיין כאן?
‫חשבתי לקיים ערב משחקים עם כריס ‫ואולי תרצו להצטרף.
‫חשבתי שזה יעשה לה טוב.
‫אוקיי.
‫את רוצה שאסדר לך את השיער?
‫לא כל כך חזק.
‫סליחה.
‫עשר. עשר צהוב...
‫אין מגבלת זמן לכל תור?
‫אני חושבת שעליתי על זה.
‫רמיקוב.
‫-כן.
‫רוצה שנעלה למעלה?
‫בטוח?
‫כן. ‫-באמת?
‫אתן לא רוצות לשחק עוד סיבוב? ‫-לא.
‫לא, זה בסדר. תודה.
‫בסדר.
‫מקום מגניב.
‫זה טופס הרשמה לקולג'?
‫כן.
‫לא ידעתי בכלל שאפשר להגיש טפסי נייר.
‫את חיה ממש כמו פעם.
‫יש לך טלפון בכלל?
‫לא.
‫אז איך את מדברת עם חברים?
‫אמא שלי היא החברה שלי.
‫אבל ברור שיש לי עוד חברים.
‫אז צובטים את האיקס שבאמצע,
‫ואז עוברים מתחת, מעל ומושכים.
‫יפה. תוציאי.
‫כל הכבוד.
‫ככה.
‫צובטים כאן, ואז כאן.
‫דיברתי עלייך עם הילדים שמסתובבים בחנות.
‫מה עשית?
‫זה כל כך מצחיק.
‫יכול להיות עלוב יותר מזה?
‫אין להם מה לעשות ‫חוץ מלרכל על צורת החיים שלך.
‫זה פתטי.
‫זה הטלפון שלך?
‫כן.
‫דני לא אמר לך להשאיר אותו ברכב?
‫הוא אמר, אבל...
‫את חייבת לכבות אותו. ‫אמא שלי לא יכולה להיות קרובה לחשמל.
‫מה? למה לא?
‫היא נעשית ממש חולה.
‫בסדר.
‫הטלפון היה איתי כל הזמן,
‫ואמא שלך נראתה בסדר גמור.
‫מה קורה כשהיא נעשית חולה?
‫לעזאזל, לא שתיתי בירה מאז...
‫עוד לפני שכריס נולדה.
‫באמת?
‫זה לא כאילו...
‫זה לא שכריס יכולה להיות חברה שלי לשתייה.
‫זה אתה?
‫הברכיים הארורות הורגות אותי בזמן האחרון.
‫אלוהים, אני נהפך להיות כמו אמא שלי.
‫את חשה בפעימות לבי?
‫אמנדה, את בסדר?
‫אני חושבת...
‫אני חושבת שמשהו לא בסדר.
‫כריס ילדה כל כך טובה.
‫פשוט תדברי איתה.
‫לא רציתי שתכירי אותה.
‫אבא שלי אמר שהיא היתה כל כך קורנת
‫ומשעשעת
‫כשהם התחתנו בקוריאה.
‫ואז הם באו לאמריקה.
‫לארץ האנשים החופשיים.
‫לארץ ההזדמנויות.
‫אני חושבת שהיינו מאושרים.
‫הוא התאהב במקום הזה.
‫אבל אמא שלי...
‫היה לה קשה.
‫הכול כאן היה זר לה.
‫היא פחדה כל הזמן.
‫היא הפסיקה לצאת מהבית.
‫היא השתנתה.
‫אני זוכרת המון צעקות.
‫אני חושבת שאבי לא עמד בזה יותר.
‫ואחרי שהוא עזב, נותרתי כל מה שהיה לה.
‫אז הייתי צריכה לעשות הכול.
‫הייתי צריכה לספוג הכול.
‫את כל הזעם שלה,
‫הטינה שלה.
‫את כל...
‫ברגע שנכנסתי להיריון, הבטחתי לעצמי,
‫הבטחתי לך,
‫שלעולם לא אהיה כמו אמי.
‫סו-היון.
‫את לא הילדה הסרבנית היחידה בבית הזה.
‫אני יודעת למה את לא מוכנה להיפרד ממני.
‫את זקוקה לי, היא זקוקה לנו.
‫נוכל להיות אמא טובה יחד.
‫למה עשית את זה?
‫עשיתי מה?
‫את זה.
‫זה הרוס.
‫אצטרך למלא הכול שוב.
‫אני לא עשיתי את זה.
‫אם את לא, מי כן?
‫אמא.
‫היא כאן.
‫מה?
‫היא זאת שעשתה את זה לטופס שלך.
‫מי?
‫אומה.
‫היא חושבת שאת בורחת מאיתנו.
‫אין טעם לדבר איתך אם תתנהגי ככה.
‫אם אתנהג איך?
‫כמו כלבה פסיכופתית.
‫היי.
‫איך קראת לי?
‫קראתי לך פסיכית.
‫ואת יודעת מה?
‫אני כבר מתה לעזוב.
‫לעזוב?
‫חומד, את לא הולכת לשום מקום.
‫את לא יכולה להכריח אותי להישאר.
‫אני לא צריכה.
‫מתוקה, מתוקה.
‫את לא יודעת לרכוש חברים אפילו.
‫את מפוחדת מדי.
‫אני זאת שהיתה צריכה להזמין ‫את ריבר לערב משחקים בשבילך.
‫למה את מתנהגת ככה?
‫אני אמא שלך.
‫אני היחידה שתגיד לך את האמת.
‫והאמת היא...
‫שאת לא יכולה לעשות את זה.
‫בסדר, תעזבי.
‫שכחת מה קרה בפעם האחרונה ‫שניסית ללכת לבית ספר?
‫ולפני זה? ולפני זה?
‫שכחת איך ברחת הביתה בוכה כל יום?
‫"אמא, אף אחד לא רוצה לשחק איתי. ‫הם מכנים אותי בשמות."
‫תשתקי! ‫-התחננת לעבור לחינוך ביתי.
‫התחננת בפניי.
‫אז מה עשיתי?
‫לימדתי אותך בעצמי.
‫רצית חברים?
‫אני הייתי החברה שלך.
‫רצית להקים מושבת דבורים? ‫בניתי לך אחת במו ידיי.
‫כל מה שעשיתי מהיום שנולדת היה למענך.
‫כדי לשמח אותך, כדי להעניק לך בית.
‫בית טוב, בית בטוח.
‫כל זה למענך.
‫את חושבת שכל זה למעני?
‫זאת אומרת, לחיות ככה?
‫להיות מנותקות מכל העולם, ‫כמו יצורים מוזרים?
‫את הזויה.
‫את מסתירה משהו.
‫זה לא פוגע בך באמת, נכון?
‫החשמל.
‫מה?
‫המחלה שלך.
‫היא לא אמיתית.
‫כן, היא כן.
‫רק כי לא רואים את זה... ‫-היא לא.
‫זה משהו שהמצאת.
‫דמיון מעוות כלשהו בראש שלך.
‫וזה פתטי!
‫אמרת שלעולם לא תהיי כמו אמך.
‫אבל זה רק עוד שקר.
‫כריס.
‫כריס, לאן את הולכת?
‫כריס?
‫כריס, אל תלכי.
‫כריס.
‫ידעת שזה לא אמיתי?
‫המחלה שלה?
‫החשמל?
‫ידעת?
‫זה אמיתי בעיניה.
‫למה לא אמרת משהו?
‫אמרתי. ניסיתי המון פעמים ‫לשכנע אותה לדבר עם מישהו.
‫אבל היא סירבה. היא המשיכה להתעקש...
‫לא, למה לא אמרת לי?
‫אני לא יודע.
‫אני לא יודע. חשבתי שאת יודעת.
‫ברור שלא ידעתי.
‫לו ידעתי, הייתי עושה משהו בעניין.
‫חכי, תני לי להסיע אותך הביתה.
‫זה מה שאת רוצה?
‫מקום מנוחה אחרון?
‫עכשיו תניחי לי!
‫את קוראת לזה קבורה?
‫אני אראה לך מה זו קבורה!
‫תני לי להיכנס, סו-היון!
‫לך מכאן!
‫רוצה הסעה?
‫הבאתי לך משהו.
‫מתנת פרידה קטנה.
‫טכנית, אני זו שעוזבת, אז אני מניחה ‫שזו פשוט מתנה, אבל בכל אופן...
‫מה זה?
‫יומן לבית הספר.
‫תוכלי לרשום את שיעורי הבית, לוחות זמנים,
‫מסיבות.
‫רוב האנשים משתמשים באפליקציה,
‫אבל חשבתי שאת לא כמו רוב האנשים.
‫תיסעי ללמוד, נכון?
‫את חייבת לנסוע.
‫אני לא חייבת לעשות דבר.
‫נכון, אבל...
‫כדאי לך.
‫בסדר.
‫תקשיבי, אני יודעת שאת חושבת ‫שאנשים חושבים שאת מוזרה,
‫ואני לא מתכוונת לשקר,
‫את באמת כזאת.
‫אבל את חושבת שלהיות מוזרה זה משהו רע.
‫את חושבת שאת היחידה. ‫אבל את יודעת מה? את לא.
‫יש המון מוזרים אחרים בעולם.
‫אנשים מגניבים ומעניינים כמוך.
‫את צריכה רק לצאת לעולם ולמצוא אותם.
‫את לא רוצה לדעת איך זה?
‫איך את במקום אחר?
‫הבת שלך לא מכבדת אותך.
‫היא צריכה אמא אמיתית.
‫תני לי להיות אמא שלה.
‫להתראות.
‫בהצלחה.
‫אמא?
‫את כאן?
‫הלו?
‫אומה?
‫אמא?
‫זה הזמן לחלוק כבוד.
‫מה כל זה?
‫זה ג'סה.
‫כך אנחנו חולקים כבוד לאבותינו.
‫כדי להיות איתם, ‫כדי שלא יהיו לבד בעולם הבא.
‫כרעי ברך וגלי כבוד.
‫למה?
‫אמרת שאת לא מאמינה בדברים האלו.
‫תעשי את זה. ‫-לא.
‫ילדה קטנה, עקשנית וחסרת כבוד שכמוך.
‫את מזכירה לי מאוד את אמך.
‫גם היא ניסתה לברוח.
‫לברוח מהבית שבניתי למענה.
‫את יודעת מה הייתי צריכה לעשות ‫כשהיא מרדה בי?
‫נאלצתי לכלוא אותה בארון
‫כדי שהיא תחשוב על כל הדברים ‫שהיא עשתה כדי לפגוע בי.
‫אומה! אומה!
‫אמא, את מפחידה אותי.
‫גם היא פחדה,
‫כי היא לא הבינה כמה נפגעתי ‫בכל פעם שהיא ברחה.
‫הייתי צריכה שהיא תאמין לי.
‫היא היתה צריכה להבין שהכאב שלי היה אמיתי.
‫היתה לנו מנורה ישנה. ‫המנורה הכי אהובה עליי.
‫חוט החשמל היה קרוע.
‫אז הכרחתי אותה לאחוז בו,
‫עד שהכאב שלי נהפך לכאב שלה,
‫ואז יכולנו לחוש בו יחד.
‫אבל היא מעולם לא למדה את הלקח.
‫לעולם לא תוכלי לברוח.
‫כריסי!
‫עזרי לי!
‫נשאתי אותך ברחמי.
‫רדי ממני!
‫חשתי כל גרם של כאב כשנקרעת מתוך גופי.
‫אבל דבר לא משתווה לכאב שחשתי כשמתתי לבד.
‫אמא, זאת אני!
‫תסתכלי עליי.
‫שרת לי עד שנרדמתי בכל פעם שהיה לי סיוט.
‫זה נכון.
‫לימדת אותי לרכוב על אופניים ‫למרות שלא ידעת לעשות זאת בעצמך.
‫לא התכוונתי למה שאמרתי.
‫את לא היא.
‫כריס?
‫רדי, רדי.
‫אלוהים.
‫אמא? ‫-כריס?
‫אלוהים.
‫אני כל כך מצטערת, כריס.
‫אני מצטערת.
‫כמעט עשיתי לך את מה שהיא עשתה לי.
‫תקשיבי לי.
‫לא היה לי מושג מה עברת.
‫הלוואי שידעתי.
‫אוקיי.
‫טוב, אנחנו צריכות ללכת.
‫אמא.
‫אמא!
‫כריס! ‫-אמא!
‫כריס!
‫תברחי! ‫-לא!
‫זה לא מפחיד אותי יותר.
‫אומה.
‫תראי את עצמך.
‫אומה, למה את כל כך עצובה?
‫את זוכרת איך נתת לי את זה?
‫אמרת שזה ישמח אותי בכל פעם שאקשיב למנגינה.
‫תני לי להשמיע לך אותה עכשיו.
‫הדבר היחיד שעניין אותך היה האושר שלך.
‫אין לך מושג כמה סבלתי.
‫את טועה, אומה.
‫אני יודעת מה עבר עלייך.
‫זכית לכבוד בקוריאה.
‫תופרת שמלות מוכשרת.
‫היית מאושרת.
‫ציפו ממך להיות רעיה טובה,
‫אז ויתרת על הכול,
‫והלכת בעקבות בעלך לארץ זרה.
‫אבל לא ידעת לדבר את השפה.
‫לא יכולת לבקש עזרה.
‫אני יודעת שזה לא היה קל.
‫סו-היון.
‫התפללתי כל יום לראות אותך,
‫שנוכל להיות שוב יחד.
‫אבל לא באת.
‫אני כאן עכשיו.
‫אני מבינה שהחיים התאכזרו אלייך.
‫אבל את התאכזרת אליי.
‫הייתי חייבת לעזוב.
‫ועכשיו את צריכה לעשות זאת גם.
‫אני אמא שלך.
‫תמיד אהיה חלק ממך.
‫לא נוכל להיות יחד בצורה כזאת.
‫אני לא יכולה להישאר.
‫לא.
‫סו-היון.
‫לאן את הולכת?
‫סו-היון, אל תעזבי אותי!
‫בבקשה!
‫אומה.
‫אקיים למענך את הג'סה,
‫כדי שתוכלי למצוא את השלווה שלא מצאת בחייך.
‫עכשיו עלייך ללכת.
‫לא אשא עוד את כאבך.
‫אמא
‫מוכנה?
‫אני מקווה שנשמתך תמצא שלווה, אומה.
‫חבל שאין בשמלה הזאת כיסים.
‫הוא בדרך.
‫כמה דברים ארזת?
‫בסדר, נערת קולג'.
‫את מוכנה?
‫נתקשר כשנגיע לשם, אמנדה.
‫תרגום כותרות ‫דנה סבן