Umma.
Öppna dörren.
Umma!
Förlåt.
Jag ska aldrig rymma igen, jag lovar.
Jag... Jag älskar dig, umma.
Varför kan du då inte se hur mycket du sårar mig, Soo-Hyun?
16 ÅR SENARE
Ett, två, tre.
Vad vill du kalla henne?
Zizi.
Zizi, okej. Ett, två, tre, Zizi.
Hej, Zizi.
Hon är så söt.
Usch, det där är så äckligt.
Vad? Det här?
Mamma!
Nej, jag är inte klar.
Du läser så långsamt.
Har du kommit till delen där...?
Mamma?
Du...
Blixten är för långt borta, den kan inte skada dig.
...andra nere och nio från 35....
VARNING INGA MOTORFORDON BORTOM DENNA PUNKT
Poängen...
Den här är till dina fluffiga små vänner.
Härligt.
CHRISSYS HONUNGSBIN
Här är förra kvartalets rapporter.
Vänta tills du ser det här kvartalet.
Minns du att jag har försökt sälja din honung på nätet?
Ja, och jag tyckte att det var slöseri med tid.
Ja. Men det kanske inte var slöseri med tid trots allt.
Jag hinner knappt med beställningarna. De fortsätter att sälja slut.
Men... Hur?
Nån livsstilsinfluencer skrev tydligen om din honung-
-och det blev viralt.
Jag vet inte vad det betyder.
Inte jag heller om jag ska vara ärlig. Min systerdotter försökte förklara det...
Men jag vet att jag kan sälja varenda droppe av det du tillverkar.
Och mer.
-Vill du ha juice? -Ja, tack.
SAKER ATT BESTÄLLA AV DANNY
Vad är det här?
Vi behöver fler kolonier.
Danny säger att vår honung säljer slut på internet gång på gång.
Men det innebär mycket mer jobb.
Ja, men det är väl det här vi gör?
Det finns inget vi inte klarar av tillsammans.
Tack.
Fast mamma, jag tänkte...
Kan du ge den till Danny efter frukosten?
Ursäkta mig. Hej.
Ursäkta?
Jag förstår dig inte.
Tack.
Stopp.
Sluta. Kom inte närmare.
Stäng av motorn. Stäng av den.
Soo-Hyun.
Vem är du?
Känner du inte igen din morbror?
Morbror?
Jag flög halvvägs runt jorden för att träffa dig.
Ska du inte bjuda på en kopp kaffe?
Stäng av motorn.
Snälla.
Och din telefon.
Min mobiltelefon? Varför?
Jag kan inte vara nära elektricitet.
Va?
Var är din man?
Jag har ingen man.
Varför inte?
Jag tyckte inte att jag behövde en.
Du?
Är det din dotter?
Jag körde förbi henne på vägen hit.
Pratade du med henne?
Jag försökte.
Men hon förstod inte koreanska alls. Varför inte?
För att hon är amerikan.
Skitsnack.
Man kan aldrig dölja vem man är.
Vad händer när du kommer nära den?
Elektriciteten.
Hur länge har du levt såhär?
Ända sen min dotter föddes.
Snälla, berätta varför du är här.
Din mor är död.
Hon dog för några månader sen.
Jag skulle ha kommit tidigare-
-men att hitta dig var nästan omöjligt.
Du har ingen mobiltelefon, ingen mejladress, ingen meddelandeservice.
Värst av allt-
-du har gjort dig av med ditt koreanska namn.
Din mor och far gav dig det namnet.
Det var namnet-
-din mor ropade precis innan hon dog.
I sina sista andetag-
-försökte hon att nå dig.
Som om du stod bredvid henne.
Soo-Hyun, är det du?
Det var så hon ropade på dig.
Men...
...du var inte där, eller hur?
Läkarna sa att det var en hjärtinfarkt.
Men jag vet att det var ditt fel att hon dog.
Vad för slags dotter överger sin egen mor?
Hon behövde dig, men du lämnade henne.
Precis som din värdelösa far lämnade henne.
Och jag då?
Vem tog hand om mig?
Det är barnet som har förpliktelser gentemot sina föräldrar-
-både i livet och för alltid efteråt.
Men du förnekar henne det.
Och nu är hon fånge i den här världen som en gwisin.
Hennes ilska kommer att växa så länge hon stannar i lådan.
Därför måste du...
Nej.
Ut ur mitt hus.
Varje dag kommer hennes smärta att förvandlas till gift och sippra in i dig.
Din mor får alltid som hon vill.
Du vet vad hon är kapabel till.
COUNTRY CLUB FODER OCH PROVIANT
Där är hon.
Hej, Danny.
Jag tänkte precis på dig.
Kom hit.
Det finns en väntelista för att köpa er honung.
RESTNOTERAD
-Coolt, va? -Ja.
Coolt.
Okej.
Ska hon bygga fler kupor?
Toppen.
Jag måste kanske beställa en del av det. Jag ska se vad vi har.
River, kan du hålla koll på disken?
Varför?
Tror du att hon tänker råna stället?
Det här är min systerdotter-
-som ska bo hos mig några veckor medan hennes föräldrar är bortresta.
-River, det här är Chris. -Hej.
Hej.
Jag gillar ditt smink.
Tack.
Jag gillar dina fräknar.
Jag önskar att jag hade såna.
Mamma?
Nej, rör den inte.
Varför?
Var kom den ifrån?
Vänta.
Har nån varit här?
Vad har du i ansiktet?
Chris?
Mamma!
Chrissy?
Jag kommer.
Chris, jag kommer.
Mamma?
Chrissy?
Chrissy, var är du?
Herregud.
Älskling, svara mig.
Mamma!
Chris?
Soo-Hyun?
Är det du?
Kom hit.
Mamma!
Du drömde en mardröm.
Du?
Är allt okej?
Du beter dig lite konstigt.
Var kom det ifrån?
Chrissy, jag ställde en fråga.
Det var Danny.
Han gav det till mig.
Danny. Varför?
För att han är min vän.
Han är inte din vän. Jag sköter hans bokföring och betalar för hans hjälp.
Han är din vän också, mamma.
Han är vår enda vän.
Vill du gå på college?
Nej.
Inte?
Bra fångst.
Nu blir en del av dina kunder glada.
Vad är det? Sa jag något fel?
Vet du-
-jag trodde aldrig att jag skulle bli biodlare.
Jag är revisor.
Vad visste jag om att göra honung?
Men vad mer är...
...jag hatade bin.
Jag hatade hur de låter.
Det ständiga surrandet som riktigt kryper under huden.
Men en dag-
-kom Chrissy hem med en bok om biodling-
-och blev besatt av idén.
Hon ville så gärna starta en kupa.
Hon bad mig hjälpa henne att övertyga dig.
Jag var nervös i början, men...
...Chrissy...
...var helt orädd.
Omgiven av alla de där bina.
Men det gjorde henne så glad.
Det gjorde mig glad.
Jag kände mig som en bra mamma.
Så vi skaffade fler och fler bikupor.
Det var nåt vi alltid skulle göra tillsammans.
Så jag blev väldigt förvånad-
-när jag hittade collegeansökan du hade gett henne.
Jag gav henne ansökan, men det var för att hon bad om den.
Du tycker nog att jag inte har med det att göra-
-men tror du inte att college kan vara bra för henne?
Skaffa vänner, lära sig att leva på egen hand?
Förlåt.
Du trodde väl inte att hon skulle stanna här för alltid?
Nej!
Jag är din mamma. Du kan aldrig fly från mig.
Jag hatar dig.
Jag önskar att du var död.
Även i döden kommer jag att vara med dig, Soo-Hyun.
Vi började som en, och vi ska sluta som en.
PERSONUPPGIFTER
PERSONLIG INFORMATION
Du trodde väl inte att hon skulle stanna här för alltid?
Chris!
Chris?
Soo-Hyun.
Är det du?
Känner du mitt hjärta slå?
Det är för att du och jag är ett.
Hur mycket du än försöker glömma mig...
...kan jag inte leva utan dig.
Och nu kan jag inte dö på riktigt utan dig.
Ser du vad jag har blivit?
Se på mig!
Chrissy?
Varför har du på dig den?
Förlåt, jag provade den bara. Jag hittade den här uppe.
-Ta av den. -Varför?
Vad är det som pågår?
Du har verkat...
Jag är bara orolig för dig.
Jag mår bra.
Vad är det i väskan?
Jag sa att jag mår bra.
Olydiga lilla flicka.
Mamma.
Släpp ut mig, snälla.
Öppna dörren.
Mamma, släpp ut mig.
Chris?
Mamma?
Chris?
Den är för tung.
Chrissy?
Vad gjorde du där nere?
Är allt okej?
Vem är den här kvinnan?
Berätta vem hon är.
Okej.
Prata inte med mig.
Men när jag är borta, har du ingen kvar att ha hemligheter för.
Chris.
Det var nån som kom hit häromdagen.
Med en resväska.
Den mannen var min morbror.
Han kom hit från Korea för att berätta att min mor har dött.
Mormor Gloria och morfar Bill är inte mina riktiga föräldrar.
Jag hittade på dem.
Jag uppfostrades av min mamma.
Min riktiga mamma.
Vad finns inuti?
Min mors aska.
Och hennes käraste ägodelar.
Är det hon?
Din mamma?
Det är min umma.
Umma.
Jag trodde aldrig att vi skulle vara i samma rum igen.
Vad mer har du ljugit om?
Nej, Chrissy, jag...
Vad vill du veta?
Var den här hennes?
Den kallas hanbok.
Hon sydde den själv.
Hon var så stolt över sitt arbete.
Hon ville föra det vidare till mig.
Vad är det här?
Det är en tal.
Det är en släktklenod.
Den har burits av kvinnorna i vår familj i generationer.
Varför ligger allt detta här?
Hon sa alltid att hon ville ta med sina favoritsaker till livet efter detta-
-så hon sparade dem nog till sin ceremoni.
Vad för slags ceremoni?
Vissa koreaner tror att livets svårigheter-
-orsakas av deras förfäders plågade andar-
-så de offrar för att blidka deras lidande själar.
Är det vad du tror?
Jag tror inte på vidskepelse.
Det ligger nåt mer här.
Vad är det?
Mamma?
Vad är fel?
Gråt inte, lillan.
Här, jag vill ge dig den här.
Vad är det, umma?
Det är min gamla speldosa.
Om du spelar den när du är ledsen, gör den dig alltid glad igen.
God morgon.
-Hej. -Hej.
-Här. -Nej, du betalar mig för att fixa det.
Är din systerdotter kvar?
Jag tänkte ha en spelkväll med Chris om ni vill vara med.
Jag tänkte att det vore bra för henne.
Okej.
Ska jag fixa ditt hår?
Inte så hårt.
Förlåt.
Tio. Gul tio...
Finns det inte en tidsgräns för varje tur?
Jag tror att jag har det.
Rummikub!
-Rummikub. -Ja.
Vill du gå upp?
Är det?
-Ja. -Menar ni det?
-Vill ni inte spela en runda till? -Nej.
Nej, det är okej. Tack.
Okej.
Coolt ställe.
Är det en collegeansökan?
Ja.
Jag visste inte ens att man kunde posta en ansökan.
Ditt liv är så retro.
Har du ens en telefon?
Nej.
Hur pratar du med dina vänner?
Min mamma är min vän.
Men jag har andra vänner.
Man nyper ihop X:et i mitten-
-och går under för att gå över, och sen drar man ut den.
Snyggt. Ta ut den.
Bra jobbat.
Såhär.
Nyp den här. Sen den här.
Jag pratade om dig med ungdomarna vid butiken.
Va?
Det är så roligt.
Hur löjlig kan man bli?
De har bokstavligen inget bättre för sig än att skvallra om varför du lever såhär.
Det är patetiskt.
Är det din telefon?
Ja.
Sa inte Danny åt dig att lämna den i bilen?
Jo, men...
Du måste stänga av den. Mamma kan inte vara nära elektricitet.
Va? Varför inte?
Hon blir jättesjuk.
Okej.
Jag hade mobilen med mig hela tiden-
-och din mamma verkade må bra.
Vad händer när hon blir sjuk?
Jag har inte druckit öl sen...
Sen före Chris.
Jaså?
Det är inte som om...
Jag kan inte ha Chris som dryckeskompis.
Är det du?
Knäet tar kål på mig just nu.
Herregud. Jag kan höra mig själv förvandlas till min mamma.
Känner du mitt hjärta slå?
Amanda, är allt okej?
Jag tror...
Jag tror att nåt är fel.
Chris är en så bra tjej.
Prata med henne.
Jag ville inte att du skulle känna henne.
Pappa sa att hon strålade-
-och var så kul-
-när de gifte sig i Korea.
Och sen kom de till USA.
Frihetens land.
Möjligheternas land.
Jag tror att vi var lyckliga.
Han var helt betagen av det här stället.
Men mamma...
Hon hade det svårt.
Allt här kändes främmande för henne.
Hon var rädd hela tiden.
Hon lämnade inte huset.
Hon förändrades.
Jag minns så mycket skrikande.
Pappa stod nog inte ut längre.
När han hade stuckit var jag allt hon hade.
Jag var tvungen att göra allt.
Jag var tvungen att tåla allt.
All hennes vrede.
Hennes illvilja.
Och hennes...
Så fort jag blev gravid, gav jag mig själv ett löfte.
Jag gav dig ett löfte.
Jag ska aldrig att bli som min mor.
Soo-Hyun.
Du är inte den enda olydiga flickan i det här huset.
Jag vet varför du inte låter begrava mig.
Du behöver mig, hon behöver oss.
Vi kan vara en bra mamma tillsammans.
Varför gjorde du såhär?
Gjorde vad?
Det här.
Den är förstörd.
Nu måste jag göra om det.
Det var inte jag.
Om det inte var du, vem var det då?
Mamma!
Hon är här.
Va?
Det var hon som gjorde det här med din ansökan.
Vem?
Umma.
Hon tror att du rymmer från oss.
Det är ingen idé att prata med dig om du ska bete dig såhär.
Bete mig hur?
Som en galen subba.
Du?
Vad kallade du mig?
Jag kallade dig för galen psykopat.
Och vet du vad?
Jag ser fram emot att åka.
Åka?
Raring, du ska ingenstans.
Du kan inte tvinga mig att stanna.
Det behövs inte.
Raring.
Du kan inte ens skaffa vänner.
Du är för rädd.
Jag var tvungen att bjuda in River till spelkvällen.
Varför beter du dig såhär?
Jag är din mamma.
Jag är den enda som kommer berätta sanningen.
Och sanningen är-
-att du inte klarar det.
Okej, gå då.
Har du glömt vad som hände sist du försökte gå till skolan?
Gången innan det? Eller gången dessförinnan?
Har du glömt hur du sprang hem gråtandes varje dag?
"Mamma, ingen vill leka med mig. De kallar mig öknamn."
-Håll tyst. -Du bad mig att hemskola dig.
Du bönade och bad.
Vad gjorde jag?
Jag undervisade dig hemma.
Ville du ha vänner?
Jag var din vän.
Ville du bygga en bikoloni? Jag byggde en med mina egna händer.
Allt jag har gjort sen du föddes har varit för din skull.
För att göra dig lycklig. För att ge dig ett hem.
Ett bra hem. Ett tryggt hem.
Allt det här är för dig.
Tror du att allt det här är för mig?
Att leva såhär?
Avskilda från resten av världen som missfoster?
Du inbillar dig.
Du döljer nåt.
Den skadar dig väl inte egentligen?
Elektriciteten.
Va?
Din sjukdom.
Den är inte på riktigt.
Jo, det är den.
-Bara för att man inte kan se den... -Det är den inte.
Den är bara ett påhitt.
Nån galen, inbillad sak i ditt huvud.
Och det är jävligt patetiskt.
Du sa att du aldrig skulle bli din mamma.
Men det är bara ännu en lögn.
Chris!
Chris, vart ska du?
Chris?
Chris, åk inte.
Chris.
Visste du att den inte var verklig?
Hennes sjukdom?
Elektriciteten?
Visste du det?
Den är verklig för henne.
Varför sa du inget?
Det gjorde jag. Jag försökte få henne att besöka läkare.
Men hon vägrade. Hon insisterade på...
Nej, varför sa du inget till mig?
Jag vet...
Jag vet inte. Jag trodde att du visste.
Självklart visste jag inte.
Om jag hade vetat, hade jag gjort nåt åt det.
Vänta, låt mig köra dig hem.
Är det det här du vill ha?
En sista viloplats?
Låt mig vara nu.
Kallar du det en begravning?
Jag ska visa dig en begravning.
Släpp in mig, Soo-Hyun.
Försvinn.
Vill du ha skjuts?
Jag har nåt åt dig.
Det är en avskedspresent.
Tekniskt sett är det jag som åker, så det är väl bara en present.
Vad är det här?
Det är en almanacka för skolan.
Du kan skriva in dina beting i den, ditt schema...
...fester.
De flesta använder bara kalenderappen-
-men du är nog inte som de flesta.
Du ska väl åka?
Du måste åka.
Jag måste inte göra nåt.
Visst, det är sant, men...
...du borde.
Okej.
Jag vet att du tror att folk tycker att du är konstig-
-och jag ska inte ljuga-
-det är du.
Men du tror att det är fel att vara konstig.
Du tror att du är den enda. Men vet du vad? Det är du inte.
Det finns massor av andra knäppisar.
Coola, intressanta människor som du.
Du måste bara ut i världen och hitta dem.
Vill du inte veta hur det är?
Hur du är nån annanstans?
Din dotter visar dig ingen respekt.
Hon behöver en riktig mamma.
Låt mig vara hennes mamma.
Hej då.
Lycka till.
Mamma?
Är du här?
Hallå?
Umma?
Mamma?
Dags att visa vår vördnad.
Vad är allt det här?
Det är en jesa.
Såhär gör vi för att hedra våra förfäder.
För att vara med dem, så att de inte är ensamma i livet efter detta.
Sätt dig på knä och betyga din aktning.
Varför?
Du sa att du inte tror på sånt här.
-Gör det. -Nej.
Envisa, respektlösa lilla flicka.
Du påminner så mycket om din mamma.
Hon försökte också rymma.
Bort från hemmet jag gav henne.
Vet du vad jag fick göra när hon inte lydde mig?
Låsa in henne i en garderob-
-så att hon fick tänka på alla sätt hon hade sårat mig.
Umma.
Mamma, du skrämmer mig.
Hon var också rädd-
-för hon såg inte hur mycket det sårade mig varje gång hon rymde.
Jag behövde få henne att tro mig.
Hon måste förstå att min smärta var verklig.
Vi hade en gammal lampa. Min favoritlampa.
Med en trasig sladd.
Så jag tvingade henne att hålla den-
-tills min smärta blev hennes-
-och vi kände den tillsammans.
Men hon lärde sig aldrig läxan.
Du kommer aldrig undan.
Chrissy?
Hjälp mig.
Jag bar dig i min livmoder.
Bort med dig.
Jag kände all smärta när du rev dig ut ur min kropp.
Men inget kan jämföras med smärtan då du lämnade mig att dö ensam.
Mamma, det är jag.
Se på mig.
Du sjöng mig till sömns varje gång jag drömde mardrömmar.
Det är sant.
Du lärde mig cykla, fast du inte visste hur man gör.
Jag menade inte vad jag sa.
Du är inte hon.
Chris?
Släpp mig.
Herregud.
-Mamma? -Chris?
Herregud.
Jag är så ledsen, Chris.
Förlåt.
Jag gjorde nästan mot dig som hon mot mig.
Lyssna på mig.
Jag visste inte vad du gick igenom.
Jag hade velat veta.
Okej.
Okej, vi måste gå.
Mamma.
-Chris. -Mamma.
Chris.
-Spring! -Nej!
Det skrämmer mig inte längre.
Umma.
Visa dig.
Varför är du så ledsen?
Minns du när du gav mig den här?
Du sa att den skulle göra mig glad när jag spelade den.
Låt mig spela den för dig nu.
Du brydde dig bara om din egen lycka.
Du anar inte hur mycket jag led.
Du har fel, umma.
Jag vet vad du gick igenom.
Du var respekterad i Korea.
En begåvad sömmerska.
Du var lycklig.
Du förväntades vara en bra fru.
Så du gav upp allt-
-och följde din man till ett främmande land.
Men du kunde inte språket.
Du kunde inte be om hjälp.
Jag vet att det inte var lätt.
Soo-Hyun.
Jag bad varje dag att jag skulle få se dig-
-att vi skulle få vara tillsammans igen.
Men du kom aldrig.
Jag är här nu.
Jag förstår att livet var grymt mot dig.
Men du var grym mot mig.
Jag var tvungen att gå.
Och nu måste du göra samma sak.
Jag är din mamma.
Jag kommer alltid att vara en del av dig.
Men vi kan inte vara tillsammans såhär.
Jag kan inte stanna.
Nej.
Soo-Hyun.
Vart ska du?
Soo-Hyun. Lämna mig inte.
Snälla!
Umma.
Jag ska ge dig din jesa-
-så att du kan finna friden du aldrig fick i livet.
Det är dags för dig att gå.
Jag tänker inte bära din smärta längre.
MOR
Redo?
Jag hoppas att din själ får frid, umma.
Jag önskar att den hade fickor.
Han är på väg.
Hur mycket har du packat?
Okej, collegetjejen.
Är du redo?
Vi ringer när vi är framme, Amanda.
Undertextning: Cecilia Torngrip