‎NETFLIX PREZINTĂ
‎SANATORIUL „DOAMNA FÂNTÂNII” ‎CINCI KILOMETRI
‎Precis nu vrei să intru cu tine?
‎Nu. V-ar putea recunoaște cineva.
‎Totul va fi bine. Mulțumesc pentru curaj!
‎E cea pe care o așteptam.
‎A venit cea nouă. Totul e în ordine.
‎Semnătura delegatului ‎consiliului provincial,
‎fișa ei medicală
‎și semnătura soțului ‎autorizând internarea.
‎Foarte bine.
‎A venit și asta.
‎Nu l-ar deranja pe Samuel.
‎E de la medicul ‎care i-a recomandat internarea.
‎„E tipic la pacientă ‎să aibă un răspuns la orice,
‎chiar dacă asta înseamnă să mintă,
‎lucru pentru care are o abilitate rară.”
‎„Chiar dacă minciunile ei contrazic ‎ce a spus înainte…”
‎…în caz că e surprinsă în flagrant,
‎va găsi imediat o explicație a motivului ‎pentru care a fost obligată să mintă,
‎în timp ce acum susține ‎că spune adevărul.”
‎„Nu o subestimați!”
‎„Inteligența ei îi poate înșela ușor ‎pe oamenii naivi,
‎inclusiv pe psihiatrii fără experiență.”
‎„…psihiatrii fără experiență.”
‎Noroc că nu sunteți ‎nici una, nici alta, dle dr. Ruipérez.
‎Cum vă numiți?
‎Alice Gould.
‎- Văd că e numele de domnișoară. ‎- Prefer să fiu numită așa.
‎Născută unde?
‎Plymouth.
‎Dar am cetățenie spaniolă. ‎Tata era englez.
‎Descrieți-mi-l!
‎Pe tata?
‎Ne iubeam și ne prețuiam.
‎Sunt sentimente diferite?
‎Da. Primul denotă iubire.
‎Al doilea, admirație și mândrie reciproce.
‎- Vorbiți-mi despre mamă. ‎- Nu. A murit după ce m-am născut.
‎Tata a fost singura mea rudă ‎până mi-am cunoscut soțul.
‎Aveți o căsnicie fericită?
‎M-am înțeles mereu bine cu Heliodoro.
‎Au fost 16 ani de plictiseală în doi ‎de care nu ne-am plâns.
‎Cu ce se ocupă dl Almenara?
‎Îmi pierde banii la poker și jucând polo.
‎- Nu are studii? ‎- Nu.
‎A zis c-a studiat Dreptul, dar nu-l cred.
‎E complet incult, sărmanul.
‎- Și dumneavoastră? ‎- Eu nu.
‎Scuze.
‎- Sunt licențiată în științe chimice. ‎- Cercetătoare?
‎Da, dar o cercetătoare aparte.
‎Sunt detectiv particular.
‎- Știți unde sunteți? ‎- Într-un balamuc.
‎Noi o numim clinică psihiatrică ‎sau sanatoriu.
‎Dar știți motivul exact ‎pentru care sunteți aici?
‎Da, dle dr.
‎Am fost răpită legal.
‎De către cine?
‎De către soțul meu.
‎Conform fișei dumneavoastră…
‎ați încercat să-l ucideți de trei ori.
‎Otrăvindu-l cu o substanță nedetectabilă ‎la analizele obișnuite.
‎Și-a dat seama, a anunțat
‎și dr. Donadío a dispus ‎internarea imediată.
‎Toate astea-s false.
‎Spuneți-mi un lucru!
‎Dv. ați preparat otrava?
‎- Să fi vrut, n-aș fi știut cum. ‎- Ciudat.
‎Sunteți licențiată în chimie.
‎Spuneți-mi, dle doctor!
‎Dacă ar trebui ‎să mă operez la ovare, de exemplu,
‎dv. ați face operația?
‎Bineînțeles că nu.
‎- Ciudat, ați absolvit Medicina. ‎- Altă specialitate.
‎La fel și eu, și nu profesez.
‎- Nu credeți ce scrie acolo! ‎- Să vă cred pe dv.?
‎Nu sunt aici după o sentință. ‎N-am fost inculpată în instanță.
‎Nu i-am declarat doctorului ‎ceva ce nu am făcut.
‎Și nu voi admite că sunt bolnavă, ‎ci doar răpită legal.
‎Totul e o capcană.
‎- A cui? ‎- A lui Heliodoro.
‎Nu am niciun motiv să-l otrăvesc.
‎Nu pot spune la fel despre el.
‎Insinuați
‎că soțul dv. a încercat să vă otrăvească?
‎Da.
‎Și care credeți ‎că a fost motivul soțului dv.?
‎Să devină administrator unic ‎al averii mele, evident.
‎Uitați,
‎dacă am încercat să-l otrăvesc, ‎de ce nu m-a dat pe mâna poliției?
‎Ca să nu vă pună într-o situație grea.
‎Și ca să vă vindece.
‎Dacă mă denunța, un administrator judiciar
‎l-ar fi împiedicat ‎să-mi folosească bunurile.
‎Oricum priviți lucrurile, ‎nu e logic să curm viața soțului meu.
‎Ați recunoscut ‎că aveți o aversiune mare față de el.
‎Heliodoro e un nătâng, da.
‎Dar să zicem că inteligența lui e ‎invers proporțională cu frumusețea sa.
‎Și ador frumusețea, domnule doctor.
‎Vă asigur că nu am motive să distrug
‎un obiect ornamental splendid ca el.
‎PARANOIA PURĂ
‎- Scuze. ‎- Nu-i nimic, Montse. Intră!
‎Montserrat Castell, directorul adjunct.
‎Vă va ghida pe parcursul primilor pași.
‎- Mai e ceva? ‎- Da.
‎Spuneți-mi când revine directorul.
‎În două sau trei săptămâni, ‎când revine din vacanță.
‎Dar nicio grijă! ‎Sunteți pe cele mai bune mâini.
‎Unitatea e foarte mare.
‎Avem zone comune ‎pe care pacienții le pot accesa ziua,
‎inclusiv câteva hectare de pădure ‎în spate.
‎Deși ești internată,
‎te vei simți liberă.
‎Directorul a introdus ‎ateliere de producție.
‎Crede că, făcând pacienții să se simtă ‎utili, ajută la recuperarea lor.
‎Psihiatrie modernă.
‎La ora 22:00, ‎ușile celulelor se închid până dimineață.
‎Dincolo există o lume guvernată de reguli
‎foarte diferite ‎de cele cu care ești obișnuită.
‎Mă voi strădui să mă adaptez, Montse.
‎Așa sper. Acum trebuie să îndeplinești ‎cele mai grele două reguli.
‎Și verigheta?
‎În celulă nu poți păstra nimic personal.
‎Bine.
‎Dar țigările? Pot s-o aprind pe ultima ‎cu bricheta? Te rog?
‎Și cărțile?
‎- Ce rău poate face o carte? ‎- Nu poți păstra nimic.
‎Te rog. Măcar una?
‎- Alege-o pe care o vrei. ‎- Asta.
‎ARTHUR HILL ‎SINDROAME ȘI TIPURI DE PARANOIA
‎Sper că cealaltă regulă nu e ‎la fel de dură.
‎Gura mare!
‎- Chiloții. ‎- Poftim?
‎Chiloții!
‎Stai pe vine!
‎Închipuie-ți că ești pe câmp ‎și-ți vine să te caci. Pe vine!
‎Îmbracă-te!
‎Da?
‎Da, e încă înăuntru.
‎Se schimbă.
‎Sigur că trebuie să cineze!
‎Da, bine.
‎Avem voie să intrăm.
‎Dacă vrei, mănânc cu tine ‎și te conduc la celulă.
‎Nu.
‎Nu mi-e foame, mersi.
‎Ești gata?
‎Deschideți, vă rog?
‎Un ultim sfat!
‎Odată ce treci de ușa asta, ‎uită cine erai afară.
‎Începând cu numele tău.
‎Ce are numele meu?
‎Alice Gould. Frumos, dar diferit.
‎Prea diferit!
‎Aici, toți pacienții sunt egali.
‎Dimineață îți vor aduce ‎articole de toaletă.
‎Dacă-ți trebuie ceva, anunță-mă.
‎Stingerea!
‎CINE L-A TRIMIS? ‎ASASINULE: TU L-AI UCIS, NU EU.
‎Precis s-a întâmplat ceva acolo,
‎dar poliția nu mă ascultă.
‎Ajutați-mă, Alice! Vă rog!
‎Voi afla ce a pățit fiul dv.
‎TRAGEDIE ÎN FAMILIA DEL OLMO
‎Cum dracu' s-a putut întâmpla așa ceva?
‎Incendiul a fost provocat.
‎Când am ajuns, celulele erau deschise.
‎Au ajuns la intrarea principală.
‎Ai grijă să fie închisă poarta.
‎- Să asigurăm perimetrul. ‎- Da.
‎Samuel!
‎Mai e o problemă înăuntru.
‎La o parte! ‎Lăsați-l să treacă pe director!
‎Ce cauți aici?
‎Vei avea nevoie de toți oamenii ‎astă-seară, Samuel.
‎Băgați-i în celulele lor. Hai, afară!
‎Criminalilor!
‎Unde te duci?
‎- Vă rog, calmați-vă! ‎- Ajunge odată!
‎Vino! E ora de duș.
‎Haideți, doamnelor! Mișcați-vă!
‎Goliți ploștile, bine?
‎Veniți! Intrați!
‎Plosca trebuie golită. Haide!
‎Haideți! Băgați-vă repede în căzi!
‎Haideți, doamnelor! Mișcați-vă!
‎Ce ai? Ești încă adormită sau ce ai?
‎Haide, golește plosca!
‎Al treilea duș e liber. ‎Altfel, te poți spăla pe dinți.
‎Haideți, doamnelor! N-avem toată ziua!
‎Bun așa.
‎Haideți, doamnelor!
‎De ce ai venit?
‎Unde erai?
‎Eu…
‎Eu nu-s moartă.
‎Mă scuzați, sunteți pe locul meu.
‎Nu știam că-s locuri alocate.
‎Pentru mine fac o excepție.
‎Nu vă ridicați!
‎E loc pentru amândoi.
‎După cum arătați,
‎numai să fiți singură nu vreți.
‎- Vă lasă să beți vin? ‎- Da.
‎Îl aveți în față ‎pe cel mai ciudat nebun de-aici.
‎Sunt singurul care o recunoaște.
‎Căci nici dv. nu sunteți bolnavă, nu?
‎- Nu. ‎- Să bem pentru asta!
‎Vedeți? Am rămas o excepție.
‎Ignacio Urquieta.
‎Alice. Alicia. Îmi pare bine.
‎Și ce te-a adus în țara asta a minunilor?
‎Nu porți corset. Mama purta.
‎Fă pași! Șobolan împuțit!
‎Te-o apăra el Elefantul, dar ești un căcat
‎care nu deosebește o doamnă ‎de o târfă ca mă-ta!
‎Nu e nimic.
‎N-ai grijă.
‎Dacă te consolează cu ceva, ‎așa face cu toate.
‎A ajuns de multe ori în cușcă.
‎Ce cușcă?
‎Nu vrei să ajungi acolo, crede-mă.
‎Hai s-o ofticăm! O să vedeți.
‎Ce este?
‎Fumezi?
‎Mai întâi vinul, acum bricheta. ‎Ești un privilegiat.
‎Ți-au luat deja tot, nu?
‎Până și chiloții.
‎Noroc că nu erai aici acum câțiva ani!
‎Samuel Alvar, noul director, ‎a schimbat totul.
‎A scos gratiile de la ferestre,
‎a deschis ușile, ‎a dat libertate de mișcare.
‎Da, așa am auzit.
‎Cică e un director grozav.
‎- Îl cunoști? ‎- Nu.
‎Nu, dar mi-ar plăcea.
‎Și în cele mai groaznice locuri ‎se petrec lucruri frumoase.
‎Cum au ajuns aici?
‎Gemenii s-au născut aici.
‎Părinții lor erau debili mintal.
‎Le-am spus mereu Rómulo și Remo.
‎Rómulo și Remo… Cum îi deosebești?
‎Rómulo e mimul.
‎Își petrece ziua imitându-i pe toți.
‎Iar Remo nu poate vorbi.
‎Și ea?
‎Rómulo zice că e surioara lui.
‎Când se satură de maimuțăreli, ‎stă cu ea. O protejează.
‎- Și chiar e sora lui? ‎- Nu.
‎Dar el așa crede.
‎Ar ucide pe oricine l-ar contrazice.
‎Ar ucide?
‎Cam prea de tot, nu?
‎Categoric nu.
‎Vreau să conduc!
‎Zici că-i sabatul vrăjitoarelor.
‎Avem un bărbat tânăr,
‎victimă a unor leziuni multiple.
‎Presupuse a fi fost cauzate ‎de o armă albă.
‎Vreți să-l mutăm într-un loc mai liniștit ‎pentru examinare?
‎Nu, asta decide legistul.
‎- Au dat de Lucía? ‎- E pe drum.
‎- Cine are acces la celulă? ‎- Doar pacienții din secție.
‎Toți bărbați, cred?
‎Da. Femeile sunt în secția alăturată. ‎Se întâlnesc doar în zonele comune.
‎N-a atins nimeni nimic, da?
‎Cred că am găsit arma crimei.
‎CINE L-A TRIMIS? 24 NOV 1978 ‎TU L-AI UCIS, NU EU.
‎Pot să stau aici? Mă scuzați.
‎Sunt Alicia.
‎Sunt nouă.
‎Ați cunoscut un tânăr ‎pe nume Damián García del Olmo?
‎Nu te obosi, domnișoară. ‎Prietenul nostru e mut.
‎Mut? Nu poate vorbi?
‎POT SĂ VORBESC, DAR N-AM CHEF!
‎Dacă te intrigă vreun mister
‎sau vrei să afli mai multe, ‎poți să te-așezi lângă mine.
‎Am inventat teoria celor Nouă Universuri.
‎Pot să-ți răspund la orice întrebare.
‎Nu caut nimic. Mulțumesc.
‎Toți căutăm ceva.
‎Nebunia e doar cel mai rapid mijloc ‎de a găsi ce cauți.
‎Băi!
‎Las-o în pace!
‎Rómulo!
‎Ușurel, liniștește-te!
‎- Uită-te la mine! ‎- Hai, ușurel! Calm!
‎- Lasă-mă! ‎- Ușurel!
‎Dă-i drumul!
‎Rómulo! Uită-te la mine!
‎Oprește-te!
‎Încetișor.
‎Rómulo! Liniștește-te!
‎Ușurel.
‎Încetișor.
‎Alicia, la consult!
‎Calmează-te!
‎- Calmează-te! ‎- Uită-te la mine!
‎ACCES RESTRICȚIONAT - ARHIVĂ
‎Intră!
‎César, o las cu tine.
‎- Alicia, bun-venit! ‎- Mulțumesc.
‎Intrați! Simțiți-vă ca acasă.
‎Sunt César Arellano.
‎Șeful serviciilor clinice.
‎- Îmi pare bine. ‎- Și mie.
‎Vă voi face testele.
‎- Ce teste? ‎- Evaluări.
‎Majoritatea constau ‎într-o discuție amicală.
‎Nu neg că așa sună.
‎Vreau doar sinceritate. ‎Să nu-mi ascundeți nimic.
‎Voi face tot posibilul.
‎O mică parte a vieții mele aș păstra-o ‎pentru dr. Alvar.
‎În regulă.
‎Dacă ating zona rezervată directorului,
‎spuneți doar: „Nepermis”, și mă voi opri.
‎- Îmi dați medicamente? ‎- Nu.
‎Doar dacă directorul aprobă ‎diagnosticul final.
‎- Începem? ‎- Sigur.
‎21 martie 1979. ‎Prima ședință cu Alice Gould.
‎Repetați după mine: opt și trei.
‎Opt și trei.
‎Ce vedeți în aceste desene?
‎Trei păsări în zbor.
‎O vacă pe pajiște.
‎- Un bărbat, un cal și o pădure. ‎- Bun.
‎Acum, indicați-vă nasul,
‎iar apoi un genunchi.
‎Fantastic!
‎Am făcut o descoperire imensă.
‎Vârsta dv. mentală depășește trei ani.
‎Deci îmi veți oferi o țigară?
‎Vă rog!
‎Mulțumesc.
‎Să ridicăm nivelul.
‎- Să vedem ce se întâmplă. ‎- Să vedem!
‎Numiți trei filosofi.
‎- Aristotel, Socrate și Platon. ‎- Nu greci.
‎Descartes, Kant și Schopenhauer, ‎pe care nu trebuia să-l numesc.
‎- De ce? ‎- Era un idiot.
‎A zis că femeile-s animale cu plete ‎și intelect miop.
‎Ce ați face dacă ați găsi un plic ‎cu un nume pe el?
‎L-aș deschide și l-aș citi.
‎Dacă nu e al dv.?
‎N-ați zis că nu-mi era adresat.
‎Să facem un exercițiu simplu!
‎Vă spun un cuvânt
‎și-mi răspundeți cu primul cuvânt ‎care vă vine în minte.
‎- Soare. ‎- Viață.
‎- Liniște. ‎- Liniștea nu există.
‎- Iubire. ‎- Salvare.
‎- Sex. ‎- Plăcere.
‎Scuzați-mi franchețea. ‎Văd că nu sunteți frigidă.
‎Nu, dle doctor.
‎Unele femei sunt.
‎Sau soții lor sunt mototoli. Ori egoiști.
‎Al dumneavoastră cum e?
‎Nepermis.
‎E legat de tentativa de otrăvire?
‎Nepermis.
‎Și scuzați-mi franchețea. ‎De ce e relevantă informația asta?
‎Sănătatea sexuală poate fi importantă ‎pentru cea mintală.
‎După cretinul de Freud?
‎- Nu era chiar cretin. ‎- Mă rog…
‎Să spui că cine visează o catedrală ‎tânjește după organul viril
‎e o obsesie, dle doctor.
‎Sunt de acord cu dv.
‎Dar era și înțelept. ‎A învățat să trezească subconștientul.
‎Freud era un obsedat.
‎Detest oamenii obsedați.
‎Simplifică ceva complex ca spiritul.
‎Dar să mă iertați
‎că intru pe terenul dv. ‎și ne jucăm cu vorbele.
‎Scuze, dle doctor.
‎Familie.
‎Fericire.
‎Copii.
‎Frustrare.
‎Puteți explica?
‎Nu se vedea în rol de tată.
‎Soțul dv. a fost fidel mereu?
‎Nu știu.
‎N-am întrebat.
‎Ar fi fost o dovadă de neîncredere în el.
‎Și dv.? Ați fost fidelă mereu?
‎Mereu.
‎Nu v-au curtat alți bărbați?
‎Ba da, dle doctor. De multe ori.
‎V-a interesat vreunul din ei?
‎Da.
‎Și, cu toate astea…
‎Niciodată.
‎Spuneți-mi, Alicia!
‎Ce vă displace mai mult la dv.?
‎Să fiu îmbrăcată așa.
‎Și ce vă place mai mult?
‎Ambiția personală.
‎Nevoia de a realiza mereu ce îmi propun.
‎Veniți pe aici!
‎A spart-o cineva de afară. Nu știm cine.
‎Celula victimei e în secția bărbaților, ‎numărul trei.
‎Ca să ajungi acolo de la spălătorie, ‎trebuie să treci prin toate unitățile,
‎deschizând toate ușile din drum.
‎Să fi înscenat criminalul tot haosul ‎ca să-și acopere urmele?
‎Dacă ar fi așa, ne-ar ușura investigația.
‎Fără îndoială.
‎O strategie atât de elaborată ‎micșorează numărul suspecților.
‎- Ce credeți despre toate astea? ‎- Dle comisar.
‎Nu e cea mai potrivită seară să stăm aici.
‎N-ar fi bine să luăm cadavrul
‎și, mâine, când situația e calmă, ‎să veniți să vedeți ce s-a petrecut?
‎Asta o va decide grefierul, ‎conform ordinului unui judecător.
‎Așa că, între timp, vă cer să cooperați.
‎Desigur.
‎Putem pregăti o listă ‎cu cei mai puțin handicapați.
‎Pregătiți-i de interogatoriu ‎cât mai curând!
‎- Alicia, bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Ce faci?
‎- Bine, tu? ‎- Bine.
‎Cum ai dormit?
‎Sunt ușor agitată.
‎Nu știam ce ai să mă întrebi.
‎De fapt, n-aveam de gând ‎să te întreb nimic.
‎- Serios? ‎- Nu.
‎- Te-ai și plictisit de mine? ‎- Nu, dimpotrivă.
‎Azi vei alege tu tema conversației.
‎Și întrebări indiscrete?
‎Și din astea.
‎Mulțumesc.
‎Aș vrea să vorbim despre ochelarii tăi.
‎Sunt tare urâți!
‎Ți-ar sta bine cu unii mari, ‎maro pestriți.
‎Ai fi mult mai chipeș.
‎Scuze, sunt tare stângaci.
‎Îmi pare rău.
‎- Nu, lasă. Mai rău faci. ‎- Îmi pare tare rău.
‎- Baia? ‎- E doar pentru personal.
‎- Dar ai cheia? ‎- Da.
‎- Te rog. Termin repede. ‎- Da.
‎- Poftim. ‎- Mersi, mă întorc.
‎Da.
‎Mă scuzați, cred că e o scurgere. ‎Holul e plin de apă.
‎Mulțumesc!
‎La naiba!
‎Aduceți un mop!
‎ÎNVOIRI
‎IANUARIE, APRILIE, MAI 1978
‎OCTOMBRIE, NOIEMBRIE 1978
‎REGISTRU - ÎNVOIRI ‎24 NOIEMBRIE 1978
‎PLAN DE EVACUARE
‎Veți fi escortați în celule ‎și veți rămâne acolo până la noi ordine.
‎Mai puțin cei de pe lista aceasta,
‎ale căror nume le voi citi acum.
‎O abatere, și veți dormi în cușcă.
‎David Cobas.
‎David Cobas! La dispoziția dv.
‎Joaquín Palacio.
‎Dumnezeii mă-sii!
‎M-am săturat! Criminalilor!
‎- David Cobas. ‎- M-am săturat!
‎Álvaro Sanjuán.
‎Criminalilor!
‎M-am săturat! Criminalilor!
‎Ignacio Urquieta.
‎Băi, Ignacio!
‎- Jos! ‎- Criminalilor!
‎Potolește-te. Dă-te jos!
‎- Dă-te jos de-acolo! ‎- Dă-mi drumul! Nu mă atinge!
‎Dă-te jos de-acolo!
‎La o parte!
‎Uită-te la mine! Liniște!
‎Uită-te la mine! Ușurel.
‎Uită-te la mine, Ignacio!
‎Foarte bine. Așa.
‎Foarte bine.
‎Sunt legista.
‎Mă așteaptă comisarul și grefierul ‎pentru ridicarea cadavrului.
‎Nu v-au spus că vin? Sunt legista!
‎Sunteți printre puținii pacienți ‎care au voie să aibă brichetă.
‎Și ce?
‎Ați aprins cu bricheta ‎atelierul de jucării?
‎Știați că toți vor încerca să-l stingă.
‎Greșiți, domnule comisar.
‎Cum explicați sângele de pe mâinile dv.?
‎Când am văzut ce s-a întâmplat, ‎am vrut să salvez băiatul, dar era târziu.
‎Jur că nu l-am ucis!
‎Dle comisar, au sosit grefierul ‎și medicul legist.
‎- De asta mă-ntrerupi? ‎- Nu e Lucía. E altcineva.
‎Nu-mi pasă cine e, ‎cât timp își face treaba, și repede.
‎Comisarul a zis ‎că poate fi luat cadavrul.
‎Perfect.
‎Deși mulți dintre voi ‎sunteți ca niște copăcei,
‎capabili doar să vegetați,
‎trebuie să știți ‎că Dumnezeu are un loc și pentru voi
‎în Împărăția Cerurilor.
‎Vă iubește tarele mintale,
‎iar suferința voastră vă face ‎și mai vrednici de mila Lui.
‎Fraților, puteți să mergeți în pace!
‎Bună?
‎Știu cine ești.
‎Alo!
‎Liniștește-te, Rómulo.
‎Nu ne-am văzut de mult.
‎Arellano m-a ținut ocupată ‎cu o grămadă de teste.
‎Îmi pare rău. E întruchiparea plictiselii.
‎Vrei?
‎Ignacio, acum câteva luni, ‎ți-au dat o învoire.
‎Pe 24 noiembrie. Îți amintești?
‎Mă lasă să ies în oraș când vine soră-mea. ‎De unde-ai știut?
‎CRIMINALULE: TU L-AI UCIS, NU EU.
‎Tu ai trimis biletul ăsta?
‎Ce e asta?
‎Îl știai pe Damián García del Olmo?
‎Era internat în Blocul Trei.
‎- Cu tine vorbesc! ‎- Plec.
‎Ignacio.
‎Pe 24 noiembrie, ‎i-a fost trimis tatălui său.
‎Caligrafia indică ‎o persoană schizofrenică.
‎De ce ești aici? Cu tine vorbesc!
‎Caligrafia indică un schizofrenic. ‎De ce ești aici?
‎- Nu înțelegi. Trebuie să plec. ‎- Nu, nu pleci. Ignacio!
‎Ignacio, stai!
‎Vino încoace!
‎Stai!
‎Ce ai pățit? Ignacio, ridică-te!
‎Ce ai? Ignacio!
‎Măi! Ce ai?
‎Ajutor! Ce e cu el?
‎Ajutor! Veniți aici! ‎Ignacio, ce e cu tine?
‎Uită-te la mine! ‎E în regulă. Liniștește-te!
‎Ajutor, vă rog! Ignacio, ce ai? Ignacio!
‎Ce e cu el? Ajutor, vă rog!
‎Nu știai? Îi face rău apa!
‎E ca pătrunjelul pentru papagali!
‎Poftim?
‎Ignacio!
‎Ajutor!
‎Unde vă duceți? ‎Îl lăsați pur și simplu aici?
‎Domnule comisar, ‎legista a solicitat o autopsie de urgență.
‎Cum adică?! Dosarul e ca și clasat.
‎Trebuie să mărturisească ‎să putem merge acasă.
‎E nevinovat. Nu se putea apropia de armă.
‎- De unde știi asta? ‎- Din raportul medical.
‎Legista l-a cerut de cum a sosit.
‎Suspectul are o frică irațională de apă.
‎E adevărat?
‎Mă tem că da.
‎Ce atrocitate!
‎Ce naiba caută acum?
‎Nu trebuie să fii Einstein ‎să știi cum a murit băiatul.
‎Spune că are câteva fracturi. ‎Poate că e important.
‎Novicele astea, Soto…
‎Vin pretinzând că le știu pe toate,
‎dar nu fac decât să încurce.
‎Ăsta e ultimul.
‎Nu mai e nimeni în grădină. ‎Sunt toți înăuntru.
‎Usuc-o și du-o la apel!
‎ZONĂ RESTRICȚIONATĂ
‎Ai terminat apelul?
‎Drace!
‎- Hai! ‎- Vă rog.
‎Să continuăm interogatoriile ‎și să terminăm.
‎Am redus lista suspecților la 15.
‎- Bine. Trimiteți-i pe rând. ‎- Ce se întâmplă acolo?
‎Samuel, am făcut apelul ‎și nu-s prezenți toți.
‎Sunt 138 de celule goale, ‎dar numai 137 de pacienți.
‎Cine lipsește?
‎Băgarea pacienților în celule ‎e prioritară…
‎Nu putem risca o evadare așa periculoasă.
‎E doar vina ta. Drege-o. Haide, ieși!
‎E pacientul care lipsește.
‎Se numește hidrofobie.
‎Ce am eu.
‎O am de când eram mic. ‎Nimeni nu știe de ce.
‎Nici nu pot să privesc apa,
‎darămite să o ating.
‎Ei bine,
‎acum îmi cunoști secretul.
‎- Da. ‎- Mi-l spui pe al tău?
‎Nu-s nebună.
‎- Credeam că ai încredere în mine. ‎- Pozez în paranoică.
‎M-am internat în spital ‎să investighez o crimă. Sunt detectiv.
‎Mamă Doamne! Asta e ceva nou.
‎Îți spun adevărul.
‎Ești mai rău decât mine.
‎Cercetez moartea ‎lui Damián García del Olmo.
‎A fost internat aici ‎acum mai bine de-un an.
‎Au spus că s-a sinucis,
‎dar lucrurile nu se leagă.
‎Crezi că a fost asasinat?
‎Bănuiesc că l-a ucis un fost pacient ‎de-al tatălui său,
‎care a căutat o răzbunare oribilă.
‎Fii liniștită în privința mea. ‎Nu-l cunosc deloc.
‎Iar ucigașul era schizofrenic. ‎Acum știu că tu nu ești.
‎Dar pesemne e foarte inteligent.
‎Ei bine, asta mă exclude definitiv.
‎Și-a acoperit urmele.
‎I-a făcut pe toți să creadă ‎că Damián s-a sinucis.
‎- Chiar și pe doctori? ‎- Dr. Alvar așa crede.
‎E singurul care știe ce fac aici.
‎Ți-a dat voie să cercetezi ‎tainițele templului său?
‎E prieten bun cu tatăl băiatului.
‎Ce știi despre Damián?
‎Suferea de o formă de schizofrenie.
‎Avea halucinații, auzea voci, ‎lucruri de genul ăsta.
‎L-au supus la electroșocuri ‎și terapie cu insulină.
‎Cică funcționează la pacienți violenți.
‎Damián era așa?
‎Se încăiera tot timpul.
‎Mai ales cu Luis Ojeda.
‎Cine e Luis Ojeda?
‎Admiratorul tău secret.
‎Piticul.
‎Ce este?
‎În noaptea în care a murit Damián,
‎el dispăruse.
‎Dispăruse?
‎Cum e posibil?
‎De când directorul lasă pacienții ‎să umble liber,
‎unii dintre ei se ascund în pădure ‎până sunt prinși.
‎Îmi amintesc că asta a făcut Ojeda ‎în ziua aceea.
‎Ești bine? Ți-a făcut rău?
‎Unde e piticul? Unde e? Unde…
‎Liniștește-te! Unde s-a dus? Unde…?
‎N-ați avut noroc?
‎Nu. Toți au alibiuri.
‎Sau sunt inapți ‎să comită o crimă așa elaborată.
‎Încă n-ați găsit pacientul care a evadat?
‎Nu.
‎Dle comisar, v-ar deranja o discuție ‎între patru ochi, în biroul meu?
‎Regret că v-am implicat într-o problemă ‎pe care o puteam rezolva.
‎Dar, după cum știți, noile protocoale…
‎Prea multe schimbări în țara asta recent.
‎Putem totuși să evităm ‎orice neplăcere de prisos.
‎Nu pot să-mi imaginez ce va urma.
‎Interogatorii, hârțoage, avocați,
‎telefoane de la ziariști…
‎Prefer să încasez un șut în boașe, ‎vă asigur.
‎Înseamnă că gândim la fel.
‎Îmi faceți o propunere, dle doctor?
‎Câteodată am vise cu spitalul.
‎Deunăzi, privind fotografiile pacienților, ‎m-am gândit…
‎Credeți în Dumnezeu?
‎Da, domnule.
‎Mă gândeam că, ‎dacă Dumnezeu ne-a creat după chipul Său,
‎ca într-o scriptură perfectă,
‎pacienții care ajung aici
‎ar fi ca liniile Lui strâmbe, ‎de când Dumnezeu învăța să scrie.
‎Ce fel de Dumnezeu permite ‎o așa imperfecțiune?
‎Sunt convins că are un plan și pentru ei.
‎Cred că acest plan mi-e rezervat mie, ‎domnule comisar.
‎Încercați să-mi spuneți ceva?
‎Autorul crimei e una ‎dintre liniile acestea strâmbe.
‎Ce rost are să inițiați ‎proceduri obositoare,
‎ca, în final, să sfârșească ‎închiși din nou aici?
‎Pacientul dispărut v-ar putea ‎crea probleme. Da?
‎Da.
‎Poate și dv.
‎Grefierul a deschis deja procedurile.
‎Precis veți reuși ‎să vă convingeți oamenii.
‎Cu ce v-ar ajuta?
‎Am introdus niște reforme ‎care sunt contestate.
‎O crimă nu mi-ar da bine la dosar.
‎„Reforme”?
‎Intenționați să schimbați totul?
‎Lucrurile importante nu se schimbă ‎niciodată, dle comisar. Mă scuzați.
‎Da!
‎Bine.
‎A apărut.
‎L-ați văzut pe pitic?
‎Scuze.
‎Stai liniștit.
‎Nu te teme.
‎Îl caut pe pitic.
‎L-ai văzut?
‎Știu cine ești.
‎Cine sunt?
‎Vino!
‎- Vino! ‎- Unde?
‎Acasă. Haide!
‎- Cum adică „acasă”? ‎- Da, hai să mergem.
‎Nu, Rómulo.
‎Vino!
‎Ce frumoasă e! Tu ai făcut-o?
‎Pentru ea și fratele meu.
‎Și pentru tine.
‎Pentru mine?
‎De ce pentru mine?
‎Pentru că ești mama noastră.
‎Rómulo…
‎Cum ți-ai dat seama, dragul meu?
‎Nu ești bolnavă cum sunt ceilalți.
‎Ai venit ca să fii cu noi
‎și vei rămâne pentru totdeauna.
‎Nu-i așa?
‎Nu ne vei mai părăsi.
‎Nu.
‎N-aș face așa ceva, dragul meu.
‎Ai auzit?
‎Mama va rămâne.
‎- Mai e cineva cu voi? ‎- Nu.
‎- Dar fratele tău? ‎- Nu.
‎Nu?
‎Rămâneți aici!
‎Alicia!
‎Sunt César.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Potolește-te! ‎- Ce e asta?
‎- Termină! ‎- César.
‎Potolește-te, te rog.
‎Mai bine să fii relaxată.
‎Nu vrem să te rănim.
‎- Te rog! ‎- Sunt legată.
‎Ascultă-mă!
‎Ai ucis un om.
‎Poftim?
‎Te-au găsit leșinată lângă Luis Ojeda.
‎- Luis Ojeda? ‎- Da.
‎Piticul e mort?
‎Nu-ți amintești ce ai făcut?
‎Ce am făcut?
‎Nu, eu…
‎S-a năpustit asupra mea. M-a atacat.
‎M-a…
‎M-a atacat. A încercat…
‎A încercat să mă violeze.
‎…asta.
‎Te rog să te calmezi.
‎- Scoate-o! ‎- Nu pot.
‎Nu-mi amintesc bine. ‎Poate mai era cineva acolo.
‎A fost un accident. ‎Te rog, César. Crede-mă.
‎- Dezleagă-mă! ‎- Stai, nu pot.
‎Pesemne-s importante crâmpeiele de suflet ‎pe care le ții pentru dr. Alvar.
‎Termină, te rog!
‎Sunt obligat să chem poliția.
‎Nu vei chema pe nimeni
‎până nu vorbesc cu pacienta, dr. Arellano.
‎Nu…
‎- Nu știam că vă întoarceți azi. ‎- M-am întors mai devreme din vacanță.
‎Ca să vorbesc puțin cu dv. ‎între patru ochi,
‎dacă nu vă deranjează.
‎Desigur.
‎Sunt Samuel Alvar, ‎directorul acestui centru.
‎Ce faceți, Alicia?
‎Cum vă simțiți?
‎Ușor amețită.
‎Mă bucur să vă cunosc, în sfârșit!
‎Nu știu cât voi rezista ‎închisă aici. A fost…
‎- Mi-ați creat probleme serioase. ‎- Regret.
‎- Luis Ojeda a sărit pe mine și… ‎- Mi-au spus.
‎Dar asta nu schimbă faptul ‎că un pacient e mort.
‎Așa că vă întreb:
‎ce facem acum, Alicia?
‎Dacă vreți, mai întâi vă pun la curent.
‎Și decidem pe urmă?
‎Foarte bine.
‎Vă ascult!
‎Există date despre pacienți ‎care nu sunt în fișe?
‎- Ar trebui să-mi dați acces la ele. ‎- „Fișe”?
‎Da. Am reușit să iau fișa lui Damián
‎și tabelul cu ieșirile pacienților, dar…
‎Nu e nimic clar și nu cred ‎că Luis Ojeda ar fi putut fi capabil
‎sau ar fi fost ajutat ‎să însceneze o crimă în sinucidere.
‎Sunt departe de a afla cine a făcut-o.
‎Fumați?
‎Nu, mă simt amețită. Mulțumesc.
‎Sinucidere?
‎E ipoteza cu care lucrăm eu ‎și clientul meu.
‎Așadar, cine e clientul dv.?
‎Cum adică?
‎Știți foarte bine cine e.
‎Lucrez cu mințile pacienților,
‎dar, din păcate, nu pot să le citesc.
‎Sunt Alice Gould.
‎Alice Gould de Almenara, dle doctor.
‎Știu cine sunteți, Alicia.
‎Atunci vă amintiți că ne-am scris ‎după instrucțiunile dr-ului. Del Olmo.
‎Și mi-ați indicat ce trebuie să fac ‎ca să intru aici, prefăcându-mă bolnavă.
‎Explicați-mi aceste instrucțiuni!
‎Nu vă voi explica nimic
‎până nu mă lămuriți ‎de ce mă întrebați ce știți.
‎De ce mă priviți așa? Râdeți de mine?
‎Nu obișnuiesc să râd de pacienți.
‎Ce pacienți? De-a ce vă jucați?
‎Uitați, acesta nu este un joc, ‎doamnă Alicia de Almenara.
‎Nu știu de unde v-a venit ideea, ‎dar trebuie să știți
‎că noi doi nu am schimbat niciodată ‎niciun fel de corespondență.
‎N-am vorbit niciodată despre dv. ‎cu dr. García del Olmo.
‎E o minciună, și știți bine asta!
‎- Nu-mi vorbesc așa pacienții. ‎- Nu sunt pacientă.
‎Sunt aici cu serviciul. Înțelegeți?
‎Mă tem că nu.
‎Bun, plec să-i cer o explicație ‎clientului meu.
‎- Înapoi în pat… ‎- O explicație clientului.
‎Nu mă întorc nicăieri.
‎- Dă-mi-l! ‎- Ce faceți?
‎Heliodoro? Tu ești?
‎E centrala. Nu aveți acces în afară.
‎Îl vreau pe soțul meu. Acum!
‎- Samuel Alvar. Vreau întăriri. ‎- De ce faceți asta?
‎Sunteți bolnavă grav.
‎Veți sta mult timp aici.
‎Nenorocitule!
‎După ea!
‎Ce se întâmplă?
‎Deschideți ușa, vă rog! ‎Sunt Alice Gould de Almenara!
‎Sunt reținută aici forțat.
‎Deschideți ușa!
‎Desprindeți-vă!
‎Lăsați-mă!
‎Ține-i mâna!
‎Fir-ar al dracu'!
‎Unde sunt?
‎La izolare.
‎De cât timp sunt aici?
‎De trei zile.
‎Te-au sedat. De atunci dormi neîntrerupt.
‎Vreau să plec acasă.
‎Regret, Alicia, dar nu poți.
‎După criza psihotică, ‎dr. Alvar te consideră periculoasă.
‎Nu, n-a fost o criză.
‎L-ai atacat și ai vrut să fugi.
‎De ce ai făcut-o?
‎Am găsit-o în celula ta.
‎Ce se întâmplă, Alicia? ‎Spune-mi ce faci aici?
‎Nu-s nebună.
‎Scoate-mă de aici!
‎Asta o poate decide doar comisia medicală.
‎Acum nu au motive ca să se întrunească.
‎Dacă nu-mi dai tu unul.
‎Ai încredere în mine, te rog!
‎Am motive să cred
‎că moartea lui Damián García del Olmo ‎nu a fost suicid.
‎- Nu. E imposibil. ‎- Montse!
‎Mi-ai cerut un motiv ‎pentru întrunirea comisiei.
‎Și ți-am dat unul.
‎Du-mă la ei, te rog.
‎Voi demonstra că spun adevărul.
‎Mai întâi, vreau să-mi cer scuze.
‎Vă asigur că nu sunt o persoană violentă.
‎Am ajuns într-un labirint ‎și, fără ajutorul dv., nu pot ieși.
‎Ce labirint?
‎Motivul pentru care sunt în spital.
‎Dr. Donadío a decis să vă interneze ‎în baza judecății sale profesionale.
‎- La cererea soțului dv. ‎- Nu. Nu este așa.
‎Avem un document semnat de el ‎care o confirmă.
‎- Nu știa ce semna. ‎- Nu știe că sunteți aici?
‎Credeam că voi fi aici doar câteva zile.
‎I-am zis că merg la Buenos Aires ‎pentru un testament fraudulos.
‎Nu asta ne-ați spus inițial. ‎Ci că a încercat să vă otrăvească.
‎V-am păcălit.
‎Aproape toată declarația ‎către dr. Ruipérez e falsă.
‎Ce înseamnă „aproape toată”?
‎Am inventat personalitatea soțului meu.
‎Am simulat un dispreț ‎pe care nu îl simțim.
‎Ne iubim și ne respectăm.
‎Afirmați că l-ați înșelat voit ‎pe dr. Ruipérez?
‎Întocmai.
‎În ce scop?
‎Să simulez boala ca să intru aici.
‎E absurd.
‎Absurd e să poți înșela pe cineva ‎cu responsabilitatea dv.
‎Mă întreb pe câți alți amărâți i-a închis ‎incompetența dv.
‎Cum îndrăzniți!
‎Domnule doctor, vă rog.
‎Trebuia să cercetez.
‎Cel mai bine o puteam face dinăuntru.
‎Sunt detectiv licențiat, ‎asta n-a fost o minciună.
‎Dar de ce?
‎N-ar fi fost mai ușor să mințiți?
‎M-am gândit că nu mă veți crede
‎și că-l veți vedea ‎ca un alt element al poveștii mele.
‎Se vede bine că nu m-am înșelat.
‎Deci uneori mințiți, ‎iar alteori spuneți adevărul.
‎Nu v-am mințit niciodată, dle doctor.
‎Atunci pe dr. Ruipérez de ce l-ați mințit?
‎L-am mințit ca să intru în sanatoriu.
‎Pe dv. n-a trebuit să vă mint, ‎eram deja aici.
‎Vorbiți-ne despre investigația dv.!
‎- Dr. Alvar cunoaște detaliile. ‎- Nu știe nimic.
‎Nu e adevărat, domnule doctor.
‎Știți că dr. García del Olmo m-a angajat ‎să cercetez moartea fiului său.
‎Chiar m-a însoțit în ziua internării.
‎Tânărul Damián a murit, ‎dar moartea lui nu e un mister.
‎S-a sinucis, asta e tot.
‎Asta e versiunea oficială.
‎Tatăl lui nu a crezut-o.
‎Așa mi-a spus când ne-am cunoscut.
‎La un bal de Anul Nou la Ritz.
‎Merg cu Heliodoro în fiecare an.
‎L-am recunoscut pe loc.
‎Cu câteva săptămâni înainte, ‎lucram la un caz stresant.
‎În acea seară, când mă gândeam ‎cum să-l abordez,
‎a apărut în presă.
‎Băiatul și-a luat viața ‎în camera sa de la spitalul de psihiatrie.
‎Mi s-a întipărit imaginea lui.
‎Ce ar determina un băiat educat, ‎de familie bună, să sfârșească așa?
‎Nu o știam, dar era un semn ‎pentru ce avea să urmeze.
‎TRAGEDIE ÎN FAMILIA DEL OLMO
‎Un detaliu a schimbat totul.
‎Soțul meu îl cunoștea pe Del Olmo.
‎Del Olmo!
‎Mă întorc imediat.
‎Ești un trădător. Nu, glumesc doar.
‎Îmi pare bine.
‎Poți vorbi cu ea? Mă interesează ceva.
‎Alice!
‎Nu vă cunoașteți.
‎Dr. García del Olmo. ‎Soția mea, Alice Gould.
‎Heliodoro îi vorbise despre mine.
‎Voia ceva și m-a chemat la el la birou ‎a doua zi.
‎Damián al meu a suferit mult, ‎dar nu a încercat să-și ia viața.
‎I-am promis că, după ce mă întorc ‎din Mexic, îl scot de tot de acolo.
‎După câteva zile, am primit asta.
‎CRIMINALULE: TU L-AI UCIS, NU EU.
‎Cineva a vrut să mă rănească ‎luându-mi-l pe omul cel mai iubit.
‎Pesemne s-a întâmplat ceva acolo,
‎dar poliția n-a vrut să mă asculte.
‎Ajutați-mă!
‎Vă rog.
‎Caligrafia a confirmat ‎că biletul era scris
‎de cineva cu schizofrenie hebefrenică,
‎trimisă din Robregordo ‎cu două zile după ce a murit Damián.
‎ATLASUL ILUSTRAT AL SPANIEI
‎La cel mult zece minute de aici.
‎Am studiat cazul meticulos.
‎Am reflectat asupra ipotezei ‎că un fost pacient
‎a vrut să se răzbune pentru ceva, ‎dar nu aveam ceva palpabil.
‎Pacientul care a trimis anonima ‎a avut învoire.
‎Ca să-i accesez datele, ‎trebuia să lucrez dinăuntru.
‎Doar directorul mă putea ajuta.
‎Samuel Alvar îmi e prieten.
‎L-am recomandat ministrului sănătății ‎pentru post.
‎L-am sunat, va colabora.
‎Puteți lucra din interior, ‎dar nimeni nu trebuie să știe.
‎În scrisoare, directorul mi-a dat ‎instrucțiuni despre cum să mă infiltrez.
‎A sugerat cea mai adecvată boală mintală.
‎Paranoia.
‎ARTHUR HILL ‎SINDROAME ȘI TIPURI DE PARANOIA
‎„Nu sunt aici după o sentință.”
‎„N-am fost inculpată în instanță.”
‎„N-am fost…”
‎„Poftim?”
‎„Nu, am fost răpită legal.”
‎Apoi a trebuit să-l convingem pe Donadío, ‎medicul nostru de încredere,
‎să semneze un raport ‎care îmi atesta starea.
‎În săptămânile următoare, ‎au venit scrisori de la dr. Alvar,
‎pentru a da credibilitate ‎interpretării mele.
‎Dar i-am dat tușa mea.
‎„E tipic la pacientă ‎să aibă un răspuns la orice,
‎chiar dacă asta înseamnă să mintă, ‎lucru pentru care are o abilitate rară.”
‎„Inteligența ei îi poate înșela ușor ‎pe oamenii naivi,
‎inclusiv pe psihiatrii fără experiență.
‎Nu o subestimați!”
‎Eu am redactat scrisoarea ‎semnată de dr. Donadío.
‎Plicul nu e deschis. ‎Asta dovedește că nu mint.
‎Partea cu psihiatrii fără experiență ‎nu era despre dv., dr. Alvar.
‎Nu vă cunoșteam.
‎CERERE DE INTERNARE VOLUNTARĂ
‎Rămânea ce era mai greu.
‎Semnătura lui Heliodoro ‎care să autorizeze legal închiderea mea.
‎I-am dat-o la semnat ‎între niște acte bancare.
‎- Ce faci? ‎- Bine, și tu?
‎Ce faci?
‎Îți citesc revista.
‎- Revista mea? Cum așa? ‎- Mă uitam pe ea.
‎Trebuie să semnăm niște lucruri.
‎N-am putut să-i spun adevărul, ‎ca să nu periclitez ancheta.
‎DATELE PERSOANEI DE CONTACT ‎SAU ALE REPREZENTANTULUI
‎- Asta e tot? ‎- Da.
‎După două zile, i-am spus ‎că trebuie să plec la Buenos Aires.
‎Și așa am ajuns aici.
‎Sunteți gata?
‎Voi afla ce a pățit fiul dv.
‎Pot să fumez?
‎Spuneți-ne dacă ați aflat ceva ‎ce trebuie să știm.
‎Nimic concludent deocamdată.
‎Poate că nu e de tras nicio concluzie. ‎V-ați gândit la asta?
‎Corespondența cu dr. Alvar ‎se află în biroul meu.
‎Aveți cheile la recepție.
‎Inutil de spus, nu există nicio scrisoare.
‎Vă înțeleg îngrijorarea.
‎Și vă compătimesc, ‎dacă veți fi concediat pentru neglijență.
‎- Sau exclus din branșă. ‎- Știu ce faceți.
‎Vreți să ne dezbinați. ‎Dar să fie clar. Nu vă sunt dușman.
‎Ajutându-mă aici, ‎directorul a participat la falsificarea
‎documentelor consiliului provincial.
‎Bănuiesc că de asta pretinde ‎că nu știe ce spun.
‎Nicio grijă, vă voi exonera ‎dacă asta vă preocupă.
‎Vreți să chemăm poliția? ‎Bun, să-i sunăm acum!
‎Să vedem cum apreciază faptul ‎că ați ucis un pacient!
‎Sunt victima unui agresor sexual ‎care a putut să mă atace
‎pentru că regulile acestui centru, ‎ale dv., o permit.
‎Deci nu veți chema poliția.
‎N-ați vrea să afle că pacienții mor ‎din incompetența dv.
‎Destul!
‎Numai de-o moarte n-aveți nevoie.
‎Și nu va fi fost singura moarte, greșesc?
‎Trebuie să fi fost responsabil ‎de moartea multor pacienți…
‎Destul!
‎Ajunge!
‎Alicia, vă voi vorbi ca unei bolnave, ‎unei paciente.
‎Partea asta, boala, e în grija mea.
‎Dar vă vorbesc ‎și ca unei persoane întregi, să zic așa.
‎Și vreau să știți
‎că, deși sunteți bolnavă, ‎răspundeți totuși de minciunile,
‎plăsmuirile
‎și mașinațiunile dv. conștiente.
‎Și vă previn ‎că, dacă nu vă schimbați atitudinea
‎și continuați să manipulați doctorii
‎sau continuați ‎să investigați alți pacienți,
‎pentru o crimă inexistentă,
‎voi fi obligat să cred ‎că toate astea fac parte din boala dv.
‎Și voi acționa în consecință.
‎Purtarea dv. e un pericol ‎pentru alți pacienți și pentru dv. însevă.
‎Nu voi permite alte morți.
‎De ce mințiți?
‎De ce mințiți, domnule doctor?
‎Știți ce?
‎Mai devreme sau mai târziu, ‎soțul meu va afla că sunt aici
‎și va veni după mine.
‎Dr. Donadío și dr. Del Olmo ‎îmi vor confirma versiunea.
‎Vreți să mușamalizați ‎moartea unui nevinovat
‎și voi descoperi de ce.
‎Acest bărbat a murit ‎de mâna unei femei grav bolnavă mintal.
‎Asta, adăugat la delirul ‎la care tocmai am asistat,
‎dovedește că Alicia de Almenara e ‎un pericol pentru ea însăși
‎și pentru restul internaților.
‎Și trebuie tratată ca atare!
‎În tot acest timp, nu a cauzat plângeri.
‎Trăia fericită în fantasma ei, ‎dar, când am confruntat-o, m-a atacat.
‎A trecut cu succes toate testele ‎la care a fost supusă.
‎Gândești cu ce ai între picioare.
‎N-am nimic între picioare ‎și nici eu nu cred că e o amenințare.
‎Toți știm cum se purta Luis Ojeda.
‎Alicia a fost în legitimă apărare. ‎Ar fi greșit s-o diagnosticăm.
‎Poate că includerea morții lui Ojeda ‎în această decizie ne derutează.
‎Întrebarea e:
‎credem acuzația de tentativă de omor ‎contra soțului ei
‎sau acceptăm că a inventat-o ‎ca să cerceteze?
‎Nici Donadío, nici Del Olmo nu confirmă ‎niciuna dintre versiuni.
‎Să-i contactăm!
‎Cinci medici psihiatri ‎nu pot fi de acord cu un diagnostic
‎fără să fie supuși cererilor narcisiste ‎ale unei paciente?
‎Ce e rău în a verifica informațiile?
‎Ce e rău în a-mi da ‎mai multă credibilitate decât ei?
‎Nimic, dar nu-ți cunoaștem opinia.
‎În opinia mea, Alicia de Almenara ‎argumentează cu sânge-rece și abilitate.
‎Calități ale cuiva capabil ‎să otrăvească un om.
‎Și cărțile? Ce rău poate face o carte?
‎- Nu poți păstra nimic. ‎- Te rog. Măcar una?
‎Pacienta manifestă o aroganță patologică.
‎Conform inteligenței sale, ‎se crede mai cultivată, sensibilă,
‎spirituală, distinsă, elegantă ‎și delicată decât ceilalți,
‎dar, când îi sunt amenințate delirurile, ‎devine violentă.
‎Freud era un obsedat. ‎Detest oamenii obsedați.
‎Simplifică ceva complex ca spiritul.
‎În opinia mea, ‎aceeași pacientă a dezvăluit,
‎cu grandilocvență,
‎un motiv care ar explica ‎tentativa de otrăvire a soțului ei.
‎Care?
‎Nu a suportat umilința de a ști ‎că bărbatul pe care l-a ales,
‎dintre toți pretendenții, ‎acel obiect ornamental fantastic,
‎nu o iubea pe ea, ci banii ei.
‎Am inventat personalitatea soțului meu.
‎Am simulat un dispreț ‎pe care nu îl simțim.
‎Ne iubim și ne respectăm.
‎Să analizăm ce știm,
‎luând de bun raportul dr-ului Donadío.
‎El i-a aprobat internarea.
‎Și vom afla ‎cine e cu adevărat Alicia de Almenara.
‎Totul a început în 17 octombrie.
‎În acea zi, pacienta a apărut neanunțată
‎la clubul de polo al soțului
‎ca să ia masa cu el după meci.
‎Când a ajuns el la masă, ‎ea aranjase deja totul.
‎- Am comandat. ‎- Mulțumesc.
‎- Bloody Mary. ‎- Îmi place.
‎Câteva ore mai târziu, ‎în timpul unei partide de poker,
‎a început să se simtă rău.
‎Mă scuzați.
‎Pe 20 noiembrie, o lună mai târziu,
‎fără o explicație medicală ‎a originii acestei boli periculoase…
‎- Cum a mers? ‎- Foarte bine.
‎- Bun antrenament. ‎- Super.
‎…dl Almenara a acuzat aceleași simptome ‎din nou după cină.
‎Nu mănânci?
‎Nu. Nu mi-e foame.
‎Și s-a abandonat delirului.
‎Un delir atât vesel, cât și dureros.
‎Alice!
‎Când a venit dr. Donadío, alarmat de apel,
‎a remarcat simptome grave de otrăvire.
‎Atunci nu a spus nimic,
‎dar, în sinea lui, ‎a încolțit o bănuială teribilă.
‎Și-a amintit că, în aceeași după-amiază, ‎soția sa o concediase pe bucătăreasă
‎cu câteva ore înaintea cinei.
‎Atunci, nu i-a dat importanță.
‎Dar, când s-a simțit mai bine, ‎a vrut răspunsuri
‎și s-a hotărât să acționeze.
‎Draga mea.
‎Ești bine?
‎Da.
‎În acea noapte, ‎i-au fost confirmate cele mai rele temeri.
‎Nu a vrut să implice poliția, ‎așa că l-a sunat pe dr. Donadío,
‎care a salvat-o cu un lavaj stomacal.
‎Asta este, Enrique.
‎Era în bucătărie, dacă vrei s-o analizezi.
‎Teoria mea e că pacienta știa ‎că a fost descoperită
‎și că va fi probabil spitalizată.
‎În subconștient, a știut ‎că trebuia să fie pedepsită.
‎Dar conștientul nu a suportat ‎și a disimulat fapta.
‎A început să deformeze realitatea.
‎Și mintea ei a cedat.
‎A creat o poveste ca să intre aici,
‎nu ca bolnavă,
‎ci ca detectiv particular ‎cu un țel onorabil. Elucidarea unei crime.
‎Asta e adevărata ei psihoză, ‎personajul pe care l-a creat.
‎Știți ce boală a ales?
‎Cea pe care o are.
‎Un caz combinat de paranoia și simulare.
‎Pacienta va continua ‎să ia antipsihoticele prescrise de mine.
‎Mulțumesc, dar ne trebuie mai multe probe.
‎E posibil să deținem forțat ‎o persoană sănătoasă.
‎Dacă Alicia spune adevărul, ‎raportul va fi inutil.
‎Sunt de acord să-i contactăm ‎pe domnii Almenara, Donadío și Del Olmo.
‎Fie asta, fie poliția. Tu hotărăști!
‎Scuze, un pacient vrea să vă vorbească.
‎Ar fi asistat la moartea lui Luis Ojeda.
‎Cum v-am spus în privat acum câteva zile,
‎în ziua când s-a întâmplat,
‎eram la recuperare ‎din cauză că avusesem o criză.
‎Când am ieșit, am căutat-o pe Alicia.
‎De ce?
‎Îmi făceam griji pentru ea.
‎Îmi spusese o absurditate ‎despre o investigație.
‎Ignacio…
‎Te rog, lasă-l să continue!
‎Mi s-a spus că s-a dus în pădure ‎să discute cu Ojeda.
‎Am decis să o caut.
‎I-l adusesem în atenție,
‎spunându-i că se încăiera uneori ‎cu Damián.
‎Când am găsit-o, ‎Ojeda încerca să o violeze.
‎Când să intervin,
‎m-a văzut și s-a ridicat să fugă.
‎Dar s-a împiedicat și și-a spart capul.
‎Am căutat ajutor,
‎dar cineva l-a găsit înainte ‎și a tras concluzia greșită.
‎E adevărat?
‎Da.
‎Din câte îmi amintesc, da.
‎Atunci, s-a rezolvat.
‎Vom include declarația în raport.
‎Nu va fi necesară intervenția poliției.
‎Mulțumesc mult.
‎Acum, dacă se poate,
‎trebuie să vorbim între patru ochi ‎cu Alicia.
‎Bună ziua!
‎Sunt Alicia Gould.
‎Înțeleg că v-au pus la curent ‎cu situația mea?
‎Ați vorbit cu Heliodoro?
‎Am sunat la tine acasă, ‎dar n-am dat de soțul tău.
‎Am greșit spunându-i că-s la Buenos Aires.
‎Pesemne mă caută acolo.
‎Dacă e așa, e surprinzător ‎că nu a contactat ambasada sau poliția.
‎Ce insinuezi?
‎Nu e ciudat?
‎Dacă nu cumva pacienta și-a atins scopul, ‎înainte să vină aici,
‎și soțul ei nu răspunde la telefon ‎fiindcă e mort.
‎Nu veți găsi niciun cadavru ‎la mine acasă, ați înțeles?
‎De ce nu verificați?
‎Mergeți! Sau, mai bine, ‎sunați-l pe dr. Donadío, să meargă el.
‎Și ne lămurim odată pentru totdeauna.
‎- Dr. Donadío e la congres la Zürich. ‎- Zürich?
‎L-am anunțat printr-o telegramă, ‎dar nu a dat niciun semn de viață.
‎Singurul care-ți poate confirma ‎sau infirma versiunea
‎e Raimundo García del Olmo.
‎Atunci ce mai așteptăm?
‎Chemați-l pe Raimundo García del Olmo!
‎Alicia,
‎când l-ați văzut pe domnul ‎care i-a luat declarația lui Urquieta,
‎l-ați crezut polițist.
‎Nici vorbă să fie așa.
‎Nu-l recunoașteți?
‎Nu.
‎De ce-aș face-o? Nu l-am mai văzut.
‎Pentru că sunt Raimundo García del Olmo.
‎Afirmați că sunteți aici în numele meu.
‎Nu spuneți nimic?
‎Nu.
‎Nu pot.
‎De ce? De ce nu puteți, Alicia?
‎De ce?
‎De ce nu puteți spune nimic, Alicia?
‎Domnul acesta nu este ‎Raimundo García del Olmo.
‎- Ce spui? Sigur că e el. ‎- Nu.
‎Nu.
‎Acest domn nu e Raimundo García del Olmo.
‎Nu. Nu e omul care m-a angajat.
‎Nu. Nu e. Nu e omul care m-a adus aici.
‎Alicia, e absolut sigur ‎că acest domn e cine spune că e.
‎Spune cine te-a adus aici!
‎Îți spun, Montse! ‎Raimundo García del Olmo!
‎Cum adică cine m-a adus aici?
‎Raimundo García del Olmo, vă spun.
‎Vă spun. Raimundo García del Olmo.
‎Montse, te rog. Crede-mă. E o capcană.
‎Ce? Nu, un moment, vă rog. ‎Nu mă atingeți. Dați-mi drumul!
‎Lăsați-mă!
‎Te rog, Montse.
‎Montse, e o greșeală.
‎Dă-mi drumul! De ce faceți asta?
‎Nenorocitule!
‎Dă-mi drumul!
‎Nu mă atingeți!
‎Fir-ar al dracu'! Nu mă atingeți!
‎Montse!
‎Dați-mi drumul!
‎Nu.
‎Alicia.
‎Uitați-vă la mine!
‎Nu trebuie să vorbiți.
‎Dacă știți cine sunt, clipiți.
‎Cine sunteți?
‎Alicia.
‎Știi cine ești, Alicia?
‎Totul va fi bine. Mulțumesc pentru curaj!
‎Cine ești?
‎Sunt dr. García del Olmo.
‎Nu.
‎Spune-mi adevărul! Cine ești?
‎Adevărul e acela care vrei tu să fie.
‎- Revista mea! Cum așa? ‎- Mă uitam pe ea.
‎Trebuie să semnăm niște lucruri.
‎Aici.
‎Și ăsta.
‎Bun. Ăsta.
‎Cum adică cine m-a adus aici?
‎Raimundo García del Olmo, vă spun.
‎Vă spun. Raimundo García del Olmo.
‎Cum adică cine m-a adus aici?
‎Raimundo García del Olmo.
‎Raimundo García del Olmo. Cum adică?
‎Doctorul García del Olmo.
‎Sunt doctorul García del Olmo.
‎Mulțumesc pentru curaj!
‎Cine ești?
‎E acela care vrei tu să fie.
‎Sunt doctorul García del Olmo.
‎Totul va fi bine.
‎Mulțumesc pentru curaj!
‎Ești mai rău ca mine.
‎Cine ești?
‎E acela care vrei tu să fie.
‎- Alice. ‎- Mulțumesc pentru curaj!
‎Mulțumesc pentru curaj!
‎Sunt doctorul García del Olmo.
‎Alice!
‎Mulțumesc pentru curaj!
‎Sunt doctorul García del Olmo.
‎Mulțumesc pentru curaj!
‎Totul va fi bine.
‎Draga mea.
‎Ești bine?
‎A deschis ochii!
‎Alicia.
‎Mă auzi?
‎Mamă, suntem aici.
‎Alicia, ascultă-mă!
‎Trebuie să reziști, bine?
‎- Jur că te voi scoate de aici. ‎- Acum ați văzut-o.
‎Să plecăm până nu ne vede cineva!
‎Nu.
‎Stai liniștit. Vor avea grijă de ea.
‎Să mergem!
‎Trebuie să stai cu soră-ta. ‎Nici pe ea n-o poți lăsa singură.
‎Heliodoro.
‎Să mergem până nu ne văd!
‎- Soțul tău nu e aici. ‎- El a fost.
‎A fost…
‎El a fost.
‎Iar ai fost s-o vezi?
‎Da.
‎- Cum e? ‎- Trebuie scoasă din cușcă.
‎E ordinul directorului.
‎- Tratamentul e excesiv. ‎- Știu.
‎Dar ai văzut faza cu Del Olmo.
‎E clar că am greșit.
‎Și dacă există o explicație?
‎Ce am inventat în prima zi s-a adeverit.
‎Cum adică?
‎Heliodoro a plănuit totul ‎ca să-i rămână banii mei.
‎Doar el putea manipula ziarul
‎ca să cred ‎că García del Olmo era altcineva.
‎Când mi-a semnat internarea, știa ce face.
‎Doar el putea tocmi pe cineva ‎ca să se dea drept Del Olmo.
‎- E prea de tot. ‎- Nu, ați avut dreptate.
‎Damián n-a fost ucis.
‎Consiliul provincial ‎ți-a aprobat internarea.
‎Medical, totul e bine.
‎Trebuie să-l fi ajutat Donadío, Montse.
‎Sigur i-a promis o căruță de bani.
‎Banii mei. Ce abject!
‎Donadío a primit telegrama noastră ‎la Zürich. Nu ne-a contactat.
‎Planul perfect.
‎Mă-nchide aici
‎și, cu cât anchetez mai mult ‎o crimă inexistentă,
‎cu atât mai nebună le-aș părea tuturor.
‎Începând cu directorul.
‎Să-i zicem lui Alvar.
‎E victima acestei farse ca tine.
‎Dacă nu cumva e și el implicat.
‎Sari peste cal.
‎Crezi?
‎Așa s-ar explica obsesia lui ‎de a discredita rațiunea Aliciei,
‎supunând-o unui tratament agresiv.
‎Sunt acuze foarte grave.
‎Ai cum să le dovedești?
‎Conturile mele.
‎Dacă banii nu mai sunt,
‎s-ar explica dispariția lui Heliodoro.
‎Să sunăm banca!
‎Nu dau informații la telefon. ‎Trebuie să merg acolo.
‎Nu. Te-am scos din cușcă,
‎dar doar comisia medicală ‎te poate externa.
‎E singura cale, Montse.
‎Dacă urmărim banii, ‎ajungem la Donadío, la Heliodoro
‎și tare mă tem că și la Alvar.
‎Și dacă urmărirea banilor ‎nu duce nicăieri?
‎Atunci să mă ierți,
‎înseamnă că într-adevăr am înnebunit.
‎Rămâi aici!
‎Nu faci și nu spui nimic ‎până nu ne-ntoarcem.
‎César, să mergem!
‎Să vedem!
‎Bine.
‎De cum se trezește, ‎mutați-l în celula lui.
‎Am înțeles.
‎Și sunați-i familia!
‎Alicia de Almenara?
‎E la sala de tratament?
‎Dr. Castell a scos-o de la tratament ‎azi-dimineață.
‎POLIȚIA NAȚIONALĂ
‎Bună ziua! Am venit să fac un denunț.
‎Lucrez la spitalul de psihiatrie
‎și credem ‎că o pacientă a fost răpită legal.
‎Poftim?
‎DL HELIODORO DE ALMENARA A PRIMIT ‎DOUĂ MILIOANE DE PESETE
‎Ce naiba faci aici?
‎Ce înseamnă asta?
‎Soțul Aliciei a plătit de 20 de ori ‎mai mult pentru internarea ei.
‎A fost un stimulent financiar ‎pentru clinică.
‎Un cec cu numele tău?
‎L-am depus imediat în numele centrului.
‎Apare în actele contabile. ‎Totul e limpede.
‎Nimeni nu dă atâția bani degeaba.
‎- Ce i-ai promis lui Heliodoro? ‎- Nimic.
‎N-am vorbit niciodată cu dl Almenara.
‎Și de-aș face-o, i-aș spune ‎că tot ce am făcut e pentru soția lui.
‎A fost internată legal, ‎după evaluarea doctorului Donadío.
‎Nu contează câtuși de puțin ce spune ea.
‎Am internat-o pentru a o vindeca.
‎Asta e misiunea noastră.
‎Și aici nu e loc pentru cine a uitat asta!
‎Ai înțeles?
‎Spune-mi unde e!
‎Am dus-o în celula ei.
‎Bine.
‎Acum, strânge-ți catrafusele! ‎Ești concediată.
‎Nu vreau să te mai văd aici.
‎Găsiți-o!
‎Samuel Alvar.
‎Alicia de Almenara nu e în camera ei.
‎Nu.
‎Va încerca să evadeze.
‎Ați văzut-o pe Alicia de Almenara?
‎A văzut-o cineva pe Alicia de Almenara?
‎Ai văzut-o pe Alicia?
‎Alicia de Almenara?
‎- Ați spus că o cheamă Alice Gould? ‎- Da.
‎Cum v-am spus, ‎lucrez la spitalul de psihiatrie
‎și avem motive să credem ‎că a fost răpită legal.
‎Îi trebuie balanța bancară ‎ca să-și confirme bănuiala.
‎Cea mai nefondată bănuială. ‎Toate actele sunt în ordine.
‎Nu, nu e așa. ‎Soțul ei lipsește de câteva săptămâni.
‎Dar n-a reclamat nimeni. ‎Nici rude, nici prieteni…
‎Acționez în numele ei.
‎Sunați la sanatoriu să verificați.
‎Ați văzut-o pe Alicia de Almenara?
‎Alicia de Almenara?
‎Ai văzut-o pe Alicia de Almenara?
‎Ați văzut-o pe Alicia de Almenara?
‎- Unde ai văzut-o? ‎- Am văzut-o.
‎- Unde? ‎- În atelierul de jucării.
‎Pacienta dv. fiind lipsită ‎de capacitate legală,
‎o atare plângere trebuie făcută oficial.
‎Nu acționați fără voia dlui Alvar?
‎Dle comisar, rezultatele autopsiei.
‎Perfect. Dl doctor Arellano tocmai pleca.
‎Cum? Scuzați-mă, dle, ‎dar v-am spus că acest caz…
‎Acum, eu și medicul legist ‎avem de investigat crime reale.
‎E ciudat ca un doctor să vină aici ‎să reclame așa ceva.
‎Zi-i lui Soto să sune la bancă!
‎Ați văzut-o pe Alicia de Almenara?
‎Urquieta?
‎Din câte știu, Alicia e în cușcă.
‎A fost văzută alergând spre atelier.
‎Nu credeți ce vi se spune!
‎Sunt nebuni de legat pe-aici.
‎Dacă încearcă cineva să o ajute, ‎primește aceeași pedeapsă ca ea.
‎Aici nu ajutăm pe nimeni.
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc mult, Ignacio.
‎Cu plăcere. Ce se întâmplă, Alicia?
‎Trebuie să ies de aici.
‎Trebuie să ies, altfel mă termină.
‎Vă rog, ascultați-mă!
‎Trebuie să ies de aici, ‎dar am nevoie de ajutorul vostru.
‎Te ajutăm bucuroși, ‎dar e imposibil să ieși.
‎Nu. Am un plan.
‎Am un plan.
‎Dar vă rog să mă ajutați.
‎Da? Sigur?
‎Da? Pot conta pe voi?
‎Ignacio,
‎îți vreau bricheta.
‎DILUANT DE VOPSEA
‎Alo!
‎- Cine te-a lăsat să intri? ‎- Am cheile de la magazie.
‎E clar că soțul a întins-o.
‎Casa e goală de ceva vreme.
‎Alicia are dreptate, ‎a fost păcălită ca să fie internată.
‎Întoarce-te repede!
‎Se petrec multe aici.
‎Ce se petrece?
‎ALICE GOULD ‎DETECTIV PARTICULAR
‎Cheamă ajutor! Fuga!
‎Grăbește-te, Ignacio!
‎Urquieta!
‎Stai liniștit! O să chem un doctor.
‎Arde! Hai! Afară!
‎Arde!
‎Afară! Arde!
‎- Arde! ‎- Unde?
‎Arde!
‎Arde! Vino!
‎Arde!
‎Vino! Arde!
‎Hai, Remo, repede!
‎Vino!
‎Arde!
‎Remo, nu-ți fie teamă.
‎Haide!
‎Să mergem! Afară!
‎Afară!
‎Arde!
‎Arde, să mergem! Afară!
‎Arde!
‎Afară! Arde!
‎Arde!
‎- Ieșiți de-aici! ‎- Ce faceți aici?
‎Ieșiți! Veți arde de vii!
‎Ieșiți!
‎ZONĂ RESTRICȚIONATĂ
‎Nu!
‎Rómulo!
‎Nu!
‎Rómulo!
‎Ro…
‎La o parte!
‎Ieșiți!
‎Ieșiți de-acolo!
‎Afară!
‎Înapoi în celule!
‎Lăsați-l!
‎Afară! Faceți-i loc directorului!
‎Ce faci aici?
‎Vei avea nevoie de toți oamenii ‎astă-seară, Samuel.
‎Dle inspector Soto, ‎comisar Ruiz de Pablos.
‎Ne-au chemat pentru băiatul mort.
‎Vă conduc la celula lui.
‎Unde mergeți?
‎Scuză-mă, mă lași să intru?
‎Poftim?
‎Sunt medicul legist.
‎Mă așteaptă comisarul și grefierul
‎pentru ridicarea cadavrului.
‎Nu v-au anunțat că vin?
‎Sunt medicul legist.
‎Da, scuze.
‎Scuze!
‎Mi-au zis că e în blocul bărbaților.
‎Celula 317.
‎Rómulo e numele decedatului, nu?
‎Ai putea să-mi spui unde e, te rog?
‎Vin acum!
‎Autorul crimei e una ‎dintre liniile acestea strâmbe.
‎Ce rost are să inițiați ‎proceduri obositoare,
‎ca, în final, să sfârșească ‎închiși din nou aici?
‎Pacientul dispărut
‎v-ar putea crea probleme, da?
‎Da. Poate și dumneavoastră.
‎Mă scuzați.
‎Da!
‎Bine.
‎A apărut.
‎- Cum a ajuns aici? ‎- De unde să știu?
‎- Nu e mașina noastră. ‎- Știu. Ajută-mă s-o scot!
‎Stai.
‎Hai, afară!
‎Nu e pacientă sau angajată.
‎- Are hainele noastre. ‎- Atunci cine naiba e?
‎O cheamă Lucía.
‎E medicul nostru legist.
‎Ea e medicul legist?
‎Arestați-o pe femeia aceasta!
‎Regret că m-am dat ‎drept medicul dv. legist,
‎dar a impus-o situația.
‎- Cine sunteți? ‎- E o pacientă periculoasă.
‎Mă puteți aresta. Nu mă voi opune.
‎Dar trebuie să știți ceva.
‎Nu o ascultați! ‎E foarte inteligentă și vă va păcăli.
‎De asta sunteți aici, doctore.
‎Vreau să spun adevărul,
‎care va explica ‎nu numai purtarea mea, ci și…
‎cine a comis crima.
‎Știți cine l-a ucis pe băiat?
‎Da.
‎Știu și cine e vinovat ‎de ce s-a întâmplat.
‎Eu.
‎Da?
‎Sunt legista.
‎Unde e Lucía?
‎M-a trimis pe mine.
‎Voi inspecta perimetrul infracțional.
‎Să nu fiu deranjată, vă rog!
‎Prea bine.
‎Întâi am observat,
‎în afara leziunilor cauzate de sticlă,
‎că victima avea sternul înfundat ‎și câteva fracturi.
‎Leziunile pot avea o singură explicație.
‎O greutate mare a strivit corpul.
‎În celulă nu exista un asemenea obiect.
‎Nu vorbim de un obiect, ci de o persoană.
‎Vedeți dv.,
‎acum câteva săptămâni, ‎un pacient m-a atacat și a murit.
‎Cum? Alt deces?
‎Și nu ați informat poliția?
‎Unul dintre pacienții ‎pe care i-ați interogat, Ignacio Urquieta,
‎a spus că a fost un accident…
‎A mințit ca să mă protejeze.
‎După evenimentele de astă-seară,
‎se conturează o singură teorie.
‎Că victima m-a apărat
‎și asasinul a văzut totul.
‎Cineva atât de greu, ‎încât a ridicat victima ca pe un fulg
‎și i-a strivit cutia toracică ‎cu greutatea sa.
‎Rómulo!
‎A avut acces la arma crimei
‎și, mai ales, un motiv.
‎Cum ar fi?
‎Iubirea.
‎Nimic nu înnebunește bărbații ‎ca iubirea neîmpărtășită.
‎Rómulo nu i-a luat doar fata iubită,
‎ci și singurul prieten de aici.
‎Asta l-a mânat să acționeze.
‎Dacă-l examinați, veți găsi pe mâinile ‎lui tăieturi de la sticlă.
‎S-a tăiat probabil când l-a ucis.
‎Credeți că ține teoria asta?
‎E cert faptul că Rómulo și Elefantul
‎se încăierau adesea.
‎Mergi și verifică!
‎Vezi dacă e zgâriat pe față ‎sau în alte locuri.
‎S-au încăierat.
‎Victima l-ar fi putut zgâria apărându-se.
‎Nu l-a zgâriat.
‎Singurele urme pe care le va avea…
‎vor fi pe mâini.
‎Veniți cu mine!
‎Arată-ne mâinile!
‎Totul s-a petrecut cum a spus ea.
‎Explicați-mi ce naiba se petrece!
‎Sunt detectiv particular.
‎Sunt reținută aici forțat.
‎Luați-mă la secție și vă explic.
‎Nu plecați fără externare medicală.
‎Răspund de moartea unui nevinovat.
‎Rómulo ar fi în viață ‎dacă nu încercam să evadez.
‎Sunteți pacienta care spune ‎c-a fost răpită?
‎N-a fost nimeni răpit aici.
‎Unul din medicii dv. a venit la secție ‎să reclame acest lucru.
‎Pacienta aceasta a fost internată voluntar
‎și cu recomandare medicală.
‎- Ce spune despre soțul ei e neadevărat. ‎- Nu. Nu totul.
‎Ce spune despre bani e real.
‎S-a confirmat ‎că soțul ei i-a golit conturile.
‎Tranzacția a fost posibilă
‎pentru că titulara contului ‎era în incapacitate.
‎Nu pot să o scot de aici, ‎dar putem să vorbim cu judecătorul.
‎Faceți o mare greșeală.
‎Greșeala a fost să vă ascult.
‎Mai știți ce spuneați?
‎Lucrurile cu adevărat importante ‎nu se schimbă.
‎Unul dintre ele e datoria polițistului.
‎Să descopere adevărul.
‎Dacă vreți să veniți…
‎Da, veniți cu noi ‎și vă vom lua declarația.
‎Unde e Arellano?
‎Iată copia actului către consiliu ‎privind demiterea ta.
‎L-am semnat toți.
‎Nu ai autoritate să faci asta.
‎- Am concediat-o de câteva ore. ‎- Nu scrie oficial nicăieri.
‎Ne vedem mâine la ședință.
‎Ce ședință?
‎Cea extraordinară a comisiei medicale.
‎Pentru externarea lui Alice Gould.
‎Viitoarea deschidere a acestei porți
‎va fi ca să te lase să ieși.
‎Montse, te pot ruga un ultim lucru?
‎A avut un atac de anxietate, ‎l-am adus ca precauție.
‎Pot rămâne singură cu el?
‎- Da. ‎- Mulțumesc!
‎Ce noapte oribilă, nu?
‎Mi-a fost foarte teamă.
‎Pentru o clipă, am crezut că…
‎Că te pierd.
‎Dar nu mă mai tem, ‎căci știu că mă vei proteja totdeauna.
‎Cum ai protejat-o mereu pe sora ta.
‎Și pe fratele tău, Remo.
‎Lumea poate să vă confunde, ‎dar o mamă își recunoaște fiul.
‎Ce este?
‎Liniștește-te, Remo.
‎Liniștește-te. Să mergem, Remo.
‎Mă întorc imediat, bine? Rămâi aici.
‎Arde!
‎A fost vina mea.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Trebuia să fiu acolo.
‎Nu, scumpule. Nu a fost vina ta.
‎Rămâi cu mine?
‎Nu pot.
‎Te rog!
‎Locul meu e afară.
‎Dar voi veni când voi putea.
‎Când voi putea.
‎Ești gata?
‎Ce ochelari…
‎Ai avut dreptate.
‎Erau demodați.
‎Arată grozav.
‎Mulțumesc!
‎Te voi revedea?
‎Nu te-am plictisit?
‎Ne vedem la ședință.
‎Luați loc, vă rog!
‎Dnă Alicia de Almenara,
‎știți de ce ați venit la această ședință?
‎Pentru un proces.
‎Aici suntem medici psihiatri. ‎Nu emitem sentințe.
‎Nu am spus ‎că sentința e pentru mine, dle doctor.
‎Spuneți-mi, Alicia. De câte ori ‎ne-ați mințit de când ați venit aici?
‎De nenumărate ori.
‎Obișnuiți să mințiți?
‎Nu, dle doctor.
‎În două luni, am acumulat minciuni ‎cât pentru o întreagă viață.
‎Vă asigur că, înainte, ‎m-am călăuzit după principiul onestității.
‎Cum fac acum ‎și cum voi face după externare.
‎Deși încă așteptăm ‎să fie găsit soțul dv. fugar,
‎totul pare să indice ‎că ați fost răpită legal
‎și victima unei escrocherii a lui.
‎Știm, de azi-dimineață,
‎că a plecat în sudul Asiei cu banii dv.
‎Heliodoro s-a gândit la toate.
‎Dr. Donadío a dispărut oportun la Zürich,
‎falsul García del Olmo ‎a dispărut în anonimat,
‎iar eu sunt închisă aici, ‎insistând că sunt sănătoasă.
‎Întrebarea care se pune e: ce veți face?
‎Comisia trebuie să voteze ‎pentru externarea dv.,
‎în unanimitate.
‎Deci soarta mea rămâne ‎în mâinile doctorului Alvar.
‎Într-adevăr.
‎Cât sunt încă director, ‎votul meu e la fel de valid ca celelalte.
‎Atunci apelez la demnitatea dv. ‎pentru a evita o nedreptate.
‎Diagnosticul pe care mi l-ați pus ‎s-a dovedit incorect.
‎Nu s-a dovedit decât ‎că v-a escrocat soțul dv.
‎Dar a fost un plan sinistru ‎urzit pentru a vă interna?
‎Sau pentru că ați vrut să-l ucideți?
‎Vorbește resentimentul dv.
‎Știți care e problema dv.?
‎Nu suportați ca autoritatea ‎să vă fie contestată de o femeie
‎care s-a îndoit de metodele dv.
‎Nu aplicate doar mie, ‎ci tuturor pacienților,
‎până în punctul ‎de a întoarce tot spitalul contra dv.
‎Dacă vă veți opune externării mele, ‎veți dovedi un revanșism neprofesional
‎care nu vă va ajuta.
‎Credeți-mă!
‎Știți ce ați demonstrat?
‎Nu, spuneți-mi!
‎Neobișnuitul dv. complex de superioritate.
‎Cel care v-a făcut să mă psihanalizați
‎și să încercați ‎să curmați viața soțului dv.
‎Sunteți o femeie bolnavă, Alicia,
‎manipulatoare
‎și periculoasă.
‎Chiar dacă nimeni din sală ‎nu pare să-și dea seama.
‎Dar nicio grijă, nu îi voi contrazice.
‎Doamnelor, domnilor,
‎în spiritul coerenței și al demnității
‎și pentru că refuz să cred ‎că v-ați pierdut judecata,
‎renunț la votul meu
‎încrezându-mă în al dv.
‎Ești sigur?
‎Prestigiul acestui centru rămâne ‎în mâinile dv.
‎Și tot ce cer
‎e ca, dacă o veți declara sănătoasă ‎pe Alicia de Almenara,
‎să distrugeți scrisoarea ‎în care mă discreditați
‎și cereți să fiu demis
‎și să o înlocuiți cu aceasta.
‎Îi e adresată ministrului sănătății.
‎El m-a numit în funcție și i-o datorez.
‎În ea, îmi prezint demisia ‎din motive personale
‎și cer ca această comisie medicală
‎să aleagă un nou director
‎sau directoare, în cazul acesta.
‎Obiecții?
‎Îți acceptăm condițiile.
‎Altceva înainte să votăm?
‎Permiteți-mi să semnalez ‎ce ați pierdut din vedere.
‎Încrederea în judecata clinică.
‎În acest caz, opinia doctorului Donadío.
‎Îți amintești ce a spus în scrisoarea sa?
‎Vei permite ca diagnosticul tău ‎să depindă de minciunile unei bolnave?
‎Gândește-te!
‎Să trecem la vot.
‎Răspundeți cu „da” sau „nu” la întrebarea:
‎„ar trebui ca Alice Gould de Almenara ‎să fie declarată sănătoasă mintal?”
‎Da.
‎Această decizie este ‎cea mai mare eroare comisă vreodată.
‎Mă bucur doar…
‎că nu a fost responsabilitatea mea.
‎V-am spus că a fost un proces.
‎Dar nu al meu.
‎Iar pentru voi nu simt
‎decât un profund dezgust.
‎Comisia ți-acceptă demisia.
‎Poți merge să-ți iei lucrurile.
‎Apropo, ieri-noapte m-a sunat dr. Donadío.
‎Se dovedește că, ‎după congresul de la Zürich,
‎a plecat în vacanță cu soția.
‎Nu a fost nicio conspirație.
‎Pur și simplu nu ne-a primit telegramele.
‎Am întrebat dacă poate veni ‎să clarifice problema și a acceptat.
‎Vă doresc o zi bună!
‎Bună, Alice!
‎În ce belea te-ai mai băgat?
‎Subtitrarea: Andrei Albu