NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
ЛІКАРНЯ «ВЛАСНИЦЯ ФОНТАНУ», 5 КМ
Ти точно не хочеш, щоб я заходив?
Ні. Хтось може вас упізнати.
Усе буде добре. Дякую за твою мужність.
Та, на кого ми чекали.
Новенька прибула. Усе в порядку.
Підпис співробітника ради провінції, її медичний висновок
і підпис чоловіка, що дозволяє госпіталізацію.
Добре.
Ще прийшло це.
Самуель не буде проти.
Це від лікаря, що скерував її до нас.
«У цієї пацієнтки зазвичай є відповідь на все,
навіть якщо вона казатиме брехню, до якої має унікальні здібності.
І якщо її брехня суперечить тому, що вона казала раніше…»
«…якщо її спіймають на гарячому,
вона швидко знайде пояснення, чому раніше її змусили брехати,
і стверджуватиме, що тепер каже правду.
Не недооцінюйте її.
Її розум легко може обдурити наївних людей
і недосвідчених психіатрів».
«…недосвідчених психіатрів».
На щастя, ці речі вас не стосуються, лікарю Руперес.
Як вас звати?
Аліса Ґульд.
-Це дівоче прізвище. -Хочу, щоб мене так називали.
Де народилися?
У Плімуті, та я іспанка за національністю. Мій батько був англійцем.
-Розкажіть про нього. -Про мого батька?
-Ми любили й цінували одне одного. -Ці почуття різні?
Так. Перше позначає любов. Друге — взаємне захоплення й гордість.
-Розкажіть про маму. -Померла після мого народження.
Батько був єдиним, доки я не зустріла чоловіка.
У вас щасливий шлюб?
Ми з Геліодоро завжди добре ладнаємо.
Уже минуло 16 років спільної нудьги без жодних скарг.
Чим займається пан Альменара?
Він витрачає мої гроші на покер і поло.
-Без освіти? -Так.
Казав, що вчився на юридичному, та я не вірю. Неосвічений, бідолаха.
-А ви? -Я — ні.
Вибачте.
-У мене диплом бакалаврині з хімії. -Ви дослідниця?
Дослідниця іншого типу.
Я приватна детективка.
-Ви знаєте, де ви? -У божевільні.
Ми називаємо це психіатричною клінікою чи лікарнею.
Але ви точно знаєте, чому ви тут?
Так, лікарю.
Мене законно викрали.
Хто?
Мій чоловік.
Згідно з вашими записами, ви тричі намагалися його вбити.
Отруївши його речовиною, яку неможливо виявити за допомогою стандартних аналізів.
Він зрозумів, повідомив, і лікар Донадіо вирішив негайно вас перевести сюди.
Це неправда.
Скажіть дещо.
Ви приготували отруту?
-Я не вміла б. -Дивно.
Оскільки у вас диплом хімікині.
Скажіть, лікарю.
Якби мені довелося зробити операцію на яєчниках,
ви б мене прооперували?
Звісно, ні.
-Дивно, оскільки у вас диплом лікаря. -Інша спеціалізація.
І в мене, а я навіть не практикую.
-Не вірте тому, що там написано. -Я маю вірити вам?
Я тут не через вирок, мене не звинувачували в суді.
І я не зізнавалася в тому, чого не робила.
І я не прийму, що я хвора, бо я законно викрадена.
Усе це пастка.
-Ким? -Геліодоро.
У мене немає причин його труїти. Не можу сказати те саме про нього.
Ви натякаєте,
що чоловік намагався вас отруїти?
Так.
Як гадаєте, який мотив був у вашого чоловіка?
Вочевидь, стати єдиним довіреним власником моїх статків.
Якщо я намагалася його отруїти, чому він не здав мене поліції?
Щоб не завдавати вам труднощів.
І вилікувати вас.
Якби він мене здав, арбітражний керівник не дав би йому скористатися моїми коштами.
Як би ви це не сприймали, мені нема чого вбивати свого чоловіка.
Ви зізналися, що відчуваєте велику неприязнь до нього.
Ну, Геліодоро — дурень, так.
Але скажімо, що його розум обернено пропорційний його красі.
А я люблю красу, лікарю.
Запевняю, у мене немає причин знищувати такий чудовий декоративний об'єкт.
ЧИСТА ПАРАНОЯ
-Вибачте. -Усе добре, Монсе. Заходь.
Монсерат Кастель, заступниця директора. Орієнтуватиме вас на початкових етапах.
-У вас є, що додати? -Так.
Скажіть, коли повернеться директор.
За два-три тижні, коли він повернеться з відпустки.
Але не хвилюйтеся. Ви в найкращих руках.
Заклад дуже великий.
У нас є спільні зони, до яких пацієнти мають доступ вдень,
включно з кількома гектарами лісу.
Попри обмеження ти почуватимешся досить вільно.
Директор запровадив виробничі майстерні.
Він вважає, що пацієнти швидше одужують, якщо почуваються корисними.
Сучасна психіатрія.
О десятій двері камери зачиняються до ранку.
З іншого боку — світ, що керується правилами,
які відрізняються від звичних.
Я зроблю все, щоб адаптуватися, Монсе.
Сподіваюся. Тепер ти маєш зробити два найважливіші кроки.
Весільну обручку теж?
-Не можна тримати особисті речі в камері. -Добре.
А як щодо цигарок? Можна підпалити останню запальничкою?
Книги теж?
-Чим зашкодить книга? -Нічого не можна брати.
Будь ласка. Лише одну.
-Обери, яку хочеш. -Ось цю.
АРТУР ГІЛЛ «СИНДРОМИ Й ВИДИ ПАРАНОЇ»
Сподіваюся, інше правило не жорстке.
Відкрий ширше.
-Твої труси. -Перепрошую?
Твої труси.
Присядь.
Уяви, що ти в полі, і тобі хочеться посрати.
Ось, одягни це.
Алло?
Вона ще всередині.
Перевдягається.
Звісно, їй треба повечеряти.
Так, гаразд.
У нас є дозвіл на вхід.
Хочеш, я поїм з тобою і супроводжу до камери.
Ні.
Я не голодна, дякую.
Готова?
Пропустите нас?
І остання порада.
Щойно ввійдеш у ці двері, забудь, хто ти зовні.
-Починаючи з твого імені. -Що не так з моїм іменем?
Аліса Ґульд. Гарне, але інакше.
Надто інакше.
Тут усі наші пацієнти рівні.
Уранці тобі принесуть засоби гігієни.
Якщо щось знадобиться, дай знати.
Гасіть світло.
ХТО НАДІСЛАВ? УБИВЦЯ: ЙОГО ВБИЛА ТИ, НЕ Я
Скоріш за все, там щось сталося,
але поліція мене не слухає.
Допоможіть мені, Алісо. Будь ласка.
Дізнаюся, що сталося з вашим сином.
Як, в біса, це могло статися?
Причина пожежі — підпал.
Коли я приїхав, усі камери були відкриті. Вони дісталися головного входу.
Перевір, чи ворота зачинені.
-Треба убезпечити територію. -Так.
Самуелю!
У нас є ще одна проблема.
Відійдіть. Пропустіть директора!
Що ти тут робиш?
Думаю, тобі знадобиться будь-яка допомога, Самуелю.
Відведіть їх до камер. Уперед, забирайтеся!
Убивці!
Куди ти йдеш?
-Будь ласка, заспокойтеся. -Годі вже.
Ходи, приймеш душ.
Ну ж бо, пані, ворушіться.
Випорожніть судна, гаразд?
Ну ж бо. Заходьте.
Треба випорожнити судна. Уперед.
Ну ж бо. Швидше йдіть до ванн.
Ну ж бо, пані, ворушіться.
Що відбувається? Досі втомлена чи що?
Випорожни судно.
Третій душ вільний. Або можеш почистити зуби.
Ну ж бо пані, у нас немає часу.
Добре.
Ну ж бо, пані.
Навіщо ти прийшла?
Де ти була?
Я…
Я не мертва.
Вибачте, ви на моєму місці.
-Не знала, що місця розподілені. -Для мене вони роблять виняток.
Не вставайте.
Тут є місце для нас обох.
Зважаючи на вираз обличчя, вам точно не варто бути наодинці.
-Вам дозволяють пити вино? -Так.
Перед вами сидить найдивніший божевільний.
Я єдиний, хто це визнає.
Бо ви теж не хвора, чи не так?
-Ні. -Випиймо за це.
Бачите? Я досі виняток.
Ігнасіо Уркета.
Аліса. Алісія. Рада знайомству.
Алісо, що привело тебе у цю країну чудес?
Ти не носиш корсет. Моя мати носила.
Забирайся. Брудний щур!
Слон тебе захищає, але ти покидьок,
що не може відрізнити пані від повії на кшталт твоєї матері.
Усе добре.
Не хвилюйся.
Якщо тебе втішить, він робить так з усіма жінками.
-Він багато разів опинявся у клітці. -У якій клітці?
Ти б не захотіла там опинитися. Повір.
Розізлимо її. Побачиш.
Що таке?
Ти куриш?
Спочатку вино, тепер запальничка. Ти привілейований.
Вони тебе обчистили, так?
Навіть труси перевірили.
Пощастило, що тебе тут не було раніше. Новий директор Самуель Альвар усе змінив.
Він зняв решітки з вікон,
відчинив двері, дозволив свободу пересування.
Так, я вже чула. Кажуть, він чудовий директор.
-Ти його знаєш? -Ні.
Ні, але я б хотіла.
Прекрасні речі трапляються навіть у найжахливіших місцях.
-Як вони тут опинилися? -Близнюки тут народилися.
Батьки були розумово відсталими.
Ми називали їх Ромулом і Ремом.
Ромул і Рем. Хто є хто?
Ромул — імітатор.
Цілий день імітує всіх підряд.
А Рем не може говорити.
-А вона? -Ромул каже, що це його молодша сестра.
Коли йому набридає дуріти, він сидить з нею. Він її захищає.
-Вона справді його сестра? -Ні. Але він вважає, що так.
-Він убив би кожного, хто скаже інакше. -Він убив би?
Трохи перебільшуєш?
Ні в якому разі.
Я хочу за кермо!
Наче відьомський шабаш.
У нас тут молодий чоловік,
який зазнав численних ушкоджень.
Імовірно, заподіяних ножем.
Варто перенести тіло в спокійніше місце для огляду?
Ні, вирішуватиме судмедекспертка.
-Вони знайшли Люсію? -Вона їде.
-Хто має доступ до камери? -Лише пацієнти з блоку.
Усі чоловіки, так?
Так, жінки далі. Вони зустрічаються лише в спільних зонах.
Ніхто нічого не чіпав, так?
Гадаю, ми знайшли знаряддя вбивства.
ХТО НАДІСЛАВ? 24 ЛИС. 1978 ТИ ВБИЛА ЙОГО, НЕ Я
Не проти, якщо я сяду тут? Вибачте.
Я Алісія. Я тут новенька.
Ви знали хлопця, на ім'я Даміан Гарсія дель Ольмо?
Не хвилюйся, юна леді. Наш друг — німий.
Німий? Він не може говорити?
Я МОЖУ ГОВОРИТИ, АЛЕ НЕ ХОЧУ!
Якщо тебе заінтригувала таємниця
чи тобі треба знати більше, можеш присісти біля мене.
Я винайшов теорію дев'яти світів.
Я можу дати тобі всі потрібні відповіді.
Я нічого не шукаю. Дякую.
Усі ми щось шукаємо.
Божевілля — просто найшвидший спосіб це знайти.
Гей!
Облиш її!
Ромуле!
Легше, заспокойся.
-Поглянь на мене. -Годі, легше! Заспокойся!
-Відпусти! -Спокійно!
Відпусти його!
Ромуле! Поглянь на мене!
Стій!
Легше.
Ромуле. Легше.
Легше.
Алісіє, твій запис.
Заспокойся!
-Заспокойся! -Поглянь на мене!
ОБМЕЖЕНИЙ ДОСТУП АРХІВ
Заходьте.
Сезаре, я залишу її з тобою.
-Вітаю, Алісіє. -Дякую.
Заходьте. Влаштовуйтеся зручно.
Я Сезар Арельяно.
Голова клінічної служби.
-Дуже приємно. -Навзаєм.
Проводитиму з вами тести.
-Які тести? -Оцінювання.
Ми просто мило балакатимемо.
Мушу визнати: я б не відмовилася.
Тільки чесно. Спробуйте нічого не приховувати.
Я постараюся. Є частинка мого життя, яку я приберегла б для лікаря Альвара.
Гаразд.
Зазіхну на те, що призначене для директора, —
скажіть: «Поза межами», — і я не говоритиму дарма.
-Випишете мені ліки? -Ні.
Лише якщо директор підтвердить остаточний діагноз.
-Почнемо? -Авжеж.
Двадцять перше березня 1979 року. Перша зустріч з Алісою Ґульд.
Повторіть за мною: вісім і три.
Вісім і три.
Що ви бачите на цих малюнках?
Три птахи летять.
Корова на лузі.
-Людина, кінь і ліс. -Добре.
Тепер укажіть на ваш ніс,
а потім на коліно.
Фантастично.
Ми зробили неймовірне відкриття. Ваш психологічний вік більше ніж три.
То запропонуєте мені цигарку?
Беріть.
Дякую.
Що ж, ускладнімо процес.
-Подивимося, що буде. -Так.
Назвіть трьох філософів.
-Арістотель, Сократ і Платон. -Не грецьких.
Декарт, Кант і Шопенгауер, якого не варто називати.
-Чому ні? -Він був ідіотом.
Казав, що жінки — тварини з нестачею інтелекту.
Що б ви зробили, якби знайшли підписаний конверт?
-Відкрила б і зазирнула всередину. -Якби він був не вашим?
Ви не казали, що він не для мене.
Зробімо просту вправу.
Я скажу слово,
а ви скажете перше, що спаде на думку.
-Сонце. -Життя.
-Тиша. -Тиші не існує.
-Кохання. -Порятунок.
-Секс. -Задоволення.
Перепрошую за прямоту. Бачу, ви не фригідна.
Ні, лікарю.
Деякі жінки фригідні.
Або їхні чоловіки нікчемні. Чи егоїстичні.
Що з цього ваш чоловік?
-Поза межами. -Це через те, що ви хотіли його отруїти?
Поза межами.
Вибачте мою прямоту. Чому ця інформація необхідна?
Сексуальне здоров'я може бути важливим для психічного.
За словами того ідіота Фройда?
-Він не був ідіотом. -Ну…
Казати, що бачити уві сні шпиль означає, що ти жадаєш чоловічий орган, —
це одержимість, лікарю.
Я з вами згоден. Але він був мудрим. Навчився пробуджувати підсвідомість.
Фройд був одержимий.
Я ненавиджу одержимих.
Вони спрощують щось таке складне, як дух.
Але вибачте,
що зазіхнула на ваше поле, коли ми грали словами.
Вибачте, лікарю.
Сім'я.
Щастя.
Діти.
Розчарування.
Скажете, чому?
-Він не бачив у собі батька. -Ваш чоловік завжди був вірним?
Не знаю.
Я не питала.
Це було б знаком моєї недовіри.
А ви? Ви завжди були вірною?
Завжди.
Вас добивалися інші чоловіки?
-Так, лікарю. Багато разів. -Вас цікавив хтось із залицяльників?
Так.
І попри це…
Ніколи.
Скажіть, Алісіє.
Що вам не подобається в собі?
Бути в такому одязі.
Що подобається?
Мої особисті амбіції.
Потреба досягати того, що я запланувала.
Ідіть сюди.
Хтось зламав його ззовні. Ми не знаємо, хто.
Камера жертви під номером три у блоці для чоловіків.
Щоб потрапити туди з пральні, треба було пройти всі секції,
відчиняючи всі двері на шляху.
Чи міг вбивця влаштувати хаос, щоб приховати сліди?
Якщо так, то це спростить наше розслідування.
Безсумнівно.
Така продумана стратегія зменшує кількість підозрюваних.
-Що ви думаєте про все це? -Інспекторе.
Не думаю, що це найкраща ніч, щоб тинятися тут.
Може, ви заберете тіло,
і завтра, коли стане спокійніше, повернетеся, щоб дізнатися, що сталося?
За розпорядженням судді це має вирішувати судовий чиновник.
Тим часом я прошу вас співпрацювати.
Звісно.
Можемо скласти список найменш обмежених, якщо хочете.
Якнайшвидше підготуйте їх до допиту.
-Алісіє, доброго ранку. -Доброго.
Як ти?
-Добре, а ти? -Теж.
Як спалося?
Ну, мені трохи тривожно.
Не знала, що ти питатимеш.
Узагалі-то, я не збирався нічого питати.
-Справді? -Так.
-Ти вже втомився від мене? -Ні, навпаки.
Сьогодні ти обереш тему нашої розмови.
Навіть недоречні питання?
Навіть їх.
Дякую.
Хочу поговорити про твої окуляри. Вони дуже потворні.
Тобі слід носити великі черепахові окуляри.
Ти був би набагато гарнішим.
-Ай! -Вибач, я такий незграбний.
Вибач… Вибач мені.
-Не треба. Тільки гірше робиш. -Мені дуже шкода.
-Ванна? -Вона лише для персоналу.
-Але в тебе є ключ? -Так.
-Будь ласка. Я швидко. -Так.
-Ось. -Дякую, скоро повернуся.
Так.
Вибачте, там щось протекло. У коридорі повно води.
Дякую.
Дідько!
Візьміть швабру!
ДОЗВОЛИ
СІЧЕНЬ 1978-ГО, КВІТЕНЬ 1978-ГО, ТРАВЕНЬ 1978-ГО
ЖОВТЕНЬ 19780-ГО, ЛИСТОПАД 1978-ГО
РЕЄСТР — ДОЗВІЛ НА ВИПИСКУ 24 ЛИСТОПАДА 1978-ГО
ПЛАН ЕВАКУАЦІЇ
І. УРКЕТА
Вас проведуть до камер і залишать там до подальших указівок.
Окрім тих, хто є в списку,
чиї імена я зачитаю.
Погано поводитиметеся — спатимете в клітці.
Давид Кобас.
Давид Кобас! До ваших послуг.
Хоакін Паласіо.
Ісусе, бляха, Христе!
Мене це дістало. Убивці!
-Давид Кобас. -Дістало!
Альваро Санхуан.
Убивці. Мене це дістало! Убивці!
Ігнасіо Уркета.
Гей, Ігнасіо!
-Злізай! -Убивці!
Заспокойся. Злізай!
-Злізай звідти! -Відпустіть мене. Не чіпайте мене!
Злізай звідти!
З дороги!
Поглянь на мене! Тихо!
Поглянь на мене! Спокійно.
Поглянь на мене, Ігнасіо.
Дуже добре. Ось і все.
Дуже добре.
Я судмедекспертка.
Інспектор і судовий чиновник чекають на мене, щоб забрати труп.
Вам не сказали, що я прийду? Я судмедекспертка!
Ви один з небагатьох, кому можна носити запальничку.
То й що?
Ви підпалили нею іграшкову майстерню?
Знали, що всі намагатимуться гасити.
Ви помиляєтеся, інспекторе.
Тоді як ви поясните кров на своїх руках?
Коли я побачив, що сталося, я намагався врятувати хлопчика,
але було пізно.
Присягаюся, я його не вбивав.
Щойно прибули судовий чиновник і судмедекспертка.
-Тому ти перериваєш? -Це не Люсія, а хтось інший.
Байдуже, хто це, якщо вона швидко виконує свою роботу.
Інспектор сказав, що тіло можна прибрати.
Чудово.
Хоча багато хто з вас схожий на маленьке деревце,
здатне лише до вегетації,
ви маєте знати, що в Бога є для вас місце
у Царстві Небесному.
Він любить ваші розумові вади,
а ваші страждання роблять вас ще більш гідними його милосердя.
Браття, ідіть з миром.
Привіт?
Я знаю, хто ти.
Гей!
Легше, Ромуле.
Давно не бачилися.
Арельяно завалив мене купою тестів.
Шкода це чути. Він — утілення нудьги.
Хочеш?
Ігнасіо, кілька місяців тому тобі дали дозвіл на виписку.
У листопаді, 24 число. Пам'ятаєш?
Мене відпускають, коли приїжджає сестра. Звідки ти знаєш?
УБИВЦЯ: ТИ ВБИЛА ЙОГО, А НЕ Я
Ти це надіслав?
-Що це таке? -Ти знав Даміана Гарсію дель Ольмо?
Він був у третьому блоці.
-Я з тобою розмовляю. -Маю іти.
Ігнасіо, 24-го листопада це надіслали його батькові.
Почерк свідчить, що в автора була шизофренія.
Чому ти тут? Я з тобою розмовляю.
У автора була шизофренія. Чому ти тут?
-Ти не розумієш. Мені треба йти. -Ні, ти не підеш. Ігнасіо!
Ігнасіо, стій!
Іди сюди!
Стій!
Що таке? Ігнасіо, уставай.
Що таке? Ігнасіо.
Агов. Що таке?
Допоможіть! Що з ним таке?
Допоможіть! Ходіть сюди! Ігнасіо, що сталося?
Поглянь на мене. Усе гаразд. Спокійно.
Допоможіть! Ігнасіо, що сталося? Ігнасіо!
Що з ним? Допоможіть, будь ласка!
Хіба ти не знала? Вода йому шкодить!
Як петрушка шкодить папугам.
Що?
Ігнасіо!
Допоможіть!
Куди ти? Ти що, просто залишиш його тут?
Інспекторе, судмедекспертка попросила про терміновий розтин.
Що ти маєш на увазі? Справу майже закрито.
Нехай він зізнається, і ми підемо додому.
Він невинний. Він не зміг би підійти до зброї.
-Звідки знаєш? -З медичного звіту.
Судмедекспертка попросила.
Підозрюваний страждає від ірраціонального страху води.
Це правда?
Боюся, що так.
Яке звірство.
Якого біса вона шукає тепер?
Не треба бути Ейнштейном, щоб знати, як він помер.
Вона каже, у нього зламані кістки. Може, це важливо.
Ці новенькі, Сото.
Приходять сюди, кажучи, що все знають, але насправді лише заважають.
Це останній.
У саду нікого немає. Усі вони всередині.
Висуши й відведи її.
ЗАБОРОНЕНА ЗОНА
Усіх перерахувала?
Господи.
-Годі. -Прошу.
Продовжимо допит і покладемо цьому край.
Список підозрюваних зменшився до 15.
-Добре. Відправляйте їх по одному. -Що там відбувається?
Самуелю, ми підрахували, і тут не всі.
У нас 138 порожніх камер, але лише 137 пацієнтів.
Хто пропав?
Завести пацієнтів до камер — пріоритет…
Не можна ризикувати цією втечею. Це твоя провина, виправляйся. Геть.
Це зниклий пацієнт.
Це називається гідрофобією. Те, що я маю.
Вона в мене з дитинства. Ніхто не знає чому.
Навіть не можу дивитися на воду,
а торкатися — тим паче.
Що ж,
тепер ти знаєш мій секрет.
-Так. -Розкажеш свій?
Я не божевільна.
-Я думав, ти мені довіряєш. -Я вдаю, що в мене параноя.
Я прийшла у лікарню, щоб розслідувати злочин. Я детективка.
Господи. Це щось новеньке.
Я кажу правду.
Ти гірша за мене.
Я розслідую смерть Даміана Гарсії дель Ольмо.
Його госпіталізували понад рік тому.
Казали, він наклав на себе руки, але дещо не збігається.
Гадаєш, його вбили?
Підозрюю, що це був колишній пацієнт його батька,
що хотів помститися найгіршим чином.
Розслабся щодо мене. Я його зовсім не знаю.
У вбивці була шизофренія. Тепер я знаю, що в тебе її немає.
Але ця людина мала бути дуже розумною.
Що ж, тоді мене точно можна виключити.
Він приховав сліди.
Змусив усіх повірити, що Даміан убив себе.
-Навіть лікарів? -Так думає лікар Альвар.
Він єдиний, хто знає, що я тут роблю.
Він дозволив тобі понишпорити каналізацією його храму?
Він близький друг батька хлопчика.
-Що ти знаєш про Даміана? -У нього була певна форма шизофренії.
У нього були галюцинації, він чув голоси й таке інше.
До нього застосовували електрошокову й інсулінову терапії.
-Кажуть, це діє на жорстоких пацієнтів. -Він був жорстоким?
Він завжди встрявав у бійки.
Особливо з Луїсом Охедою.
Хто це такий?
Твій таємний шанувальник.
Карлик.
Що таке?
У ніч, коли Даміан помер,
він зник.
Зник?
Як це можливо?
Директор дозволив пацієнтам вільно пересуватися,
тому деякі з них ховалися в лісі, поки їх не схопили.
Здається, я пам'ятаю, як Охеда робив це того дня.
Усе гаразд? Він тебе скривдив?
Де карлик? Де він? Де…
Усе гаразд. Куди він пішов? Куди…
Не пощастило?
Ні. У всіх є алібі.
Або вони не здатні на такий складний злочин.
-Ви досі не знайшли пацієнта, який втік? -Ні.
Інспекторе, ви не проти, якщо ми поговоримо наодинці в моєму кабінеті?
Вибачте, що втягнув вас у те, про що ми могли подбати самі.
Як ви знаєте, нові протоколи…
Останнім часом у цій країні багато змін.
Що ж, ми ще можемо уникнути зайвих незручностей.
Я не уявляю, що буде далі.
Допити, тяганина з паперами, адвокати,
дзвінки з преси…
Краще б мене вдарили по яйцях, я серйозно.
Що ж, ми однієї думки.
Ви щось пропонуєте, лікарю?
Іноді мені сниться лікарня.
Нещодавно я дивився фото своїх пацієнтів і подумав…
Ви вірите в Бога?
Так, пане.
Я думав, якщо Бог створив нас за своєю подобою,
як в ідеальному Писанні, то пацієнти, що опиняються тут —
це криві лінії Бога, коли він тільки вчився писати.
Який Бог дозволяє таку недосконалість?
Я впевнений, у нього є план і для них.
Гадаю, цей план призначений для мене, інспекторе.
Ви хочете щось сказати?
Людина, яка скоїла цей злочин, — одна з кривих ліній.
Який сенс починати весь цей нудний процес,
щоб знову неминуче опинитися під замком?
Зниклий пацієнт може завдати вам клопоту. У цьому річ?
Так.
Може, і вам.
Судовий чиновник уже відкрив розслідування.
Певен, ви поговорите зі своїми людьми.
Чим це допоможе?
Я запровадив реформи, які ставляться під сумнів.
Моїй справі не пасуватиме злочин.
«Реформи»?
Ви з тих, хто хоче все змінити?
Справді важливі речі ніколи не змінюються, інспекторе. Вибачте.
Алло?
Добре.
Пацієнт з'явився.
Ви бачили карлика?
Вибач.
Усе гаразд.
Я шукаю карлика.
Ти його бачив?
Я знаю, хто ти.
Га?
Я знаю, хто ти.
Хто я?
Ходімо.
-Ходімо. -Куди?
Додому. Ходімо.
-Що значить «додому»? -Так, ходімо.
Ні, Ромуле.
Ходімо.
Яка краса. Ти це зробив?
Я зробив це для неї і для брата. І для тебе.
Для мене?
Чому саме для мене?
Бо ти наша мама.
Ромуле…
Як ти це зрозумів, сонце?
Бо ти не хвора, як інші.
Ти прийшла, щоб бути з нами,
і залишишся назавжди.
Правда?
Ти нас не покинеш.
Ні.
Я б так не зробила, сонце.
Ти це чула?
Мама залишиться.
-З вами є ще хтось? -Ні.
-А як же твій брат? -Ні.
Ні?
Сидіть тут.
Алісіє.
Це Сезар.
Що сталося?
-Спокійно. -Що це?
-Припини. -Сезаре.
Заспокойся, будь ласка.
Краще розслабся. Ми не хочемо тебе скривдити.
-Будь ласка. -Я прив'язана.
Послухай мене.
Ти вбила людину.
Що?
Тебе знайшли непритомною біля тіла Луїса Охеди.
-Луїса Охеди? -Так.
Карлик мертвий?
Не пам'ятаєш, що зробила?
Що я зробила?
Ні, я…
Він кинувся на мене. Він напав на мене.
Він…
Він напав на мене. Намагався…
Він намагався мене зґвалтувати.
…це.
Будь ласка, заспокойся.
-Зніми це. -Я не можу.
Не можу згадати. Можливо, там був ще хтось.
Це був нещасний випадок. Прошу, повір мені.
-Зніми це. -Я не можу.
Те, що ти зберегла для лікаря Альвара, певно, важливе.
Припини, будь ласка.
Я мушу викликати поліцію.
Ніхто нікого не викликатиме,
доки я не поговорю з пацієнткою, лікарю Арельяно.
Я не…
-Не знав, що ви сьогодні повернетеся. -Я повернувся з відпустки раніше.
Щоб поговорити з вами наодинці, якщо ви не проти.
Звісно.
Я Самуель Альвар, директор цього закладу.
Як ви, Алісіє?
Як ви почуваєтеся?
Голова трохи паморочиться.
Рада нарешті познайомитися з вами.
Я не знала, як довго протримаюся тут. Це було…
-Ви спричинили мені багато проблем. -Вибачте.
-Луїс Охеда стрибнув на мене… -Вони мені сказали.
Та це не змінює того, що один з моїх пацієнтів мертвий.
Тож моє питання:
що нам робити, Алісіє?
Якщо хочете, я розповім оновлену інформацію.
Тоді ми вирішимо?
Дуже добре.
Уперед.
Є інформація про пацієнтів, якої немає у документах?
-Дай мені доступ до неї. -«Документах»?
Так. Мені вдалося дістати файл Даміана
та графік виписки пацієнтів, але…
Ще нічого не ясно, і я дуже сумніваюся, що Луїс Охеда був би здатний
або йому хтось допоміг би зробити вбивство схожим на самогубство.
До розкриття лежить довгий шлях.
Ви курите?
Ні, у мене запаморочення. Дякую.
Самогубство?
Ну, це гіпотеза, з якою ми з клієнтом працюємо.
А хто ваш клієнт?
Про що ви?
Ви чудово знаєте, хто.
Я працюю з думками пацієнтів,
але, на жаль, не можу їх прочитати.
Я Аліса Ґульд.
Аліса Ґульд де Альменара, лікарю.
Я знаю, хто ви, Алісіє.
Тоді ви згадаєте, що ми листувалися за вказівками лікаря дель Ольмо.
І ви розповіли мені все, що треба,
щоб потрапити сюди, удаючи хвору.
Поясніть мені ці вказівки.
Я нічого не пояснюватиму,
поки не поясните, чому питаєте те, що знаєте.
Що це за вираз обличчя? Ви глузуєте?
Я не звик сміятися з пацієнтів.
З яких пацієнтів? Що це за ігри?
Слухайте, це не гра, пані Алісіє де Альменара.
Не знаю, звідки у вас ці думки, але ви маєте знати,
що ми ніколи не обмінювалися хоча б якимись листами.
Я ніколи не говорив про вас з лікарем Гарсією дель Ольмо.
Це брехня, і ви це знаєте.
-Пацієнти так не говорять. -Я не пацієнтка.
Я тут з професійних причин. Ви розумієте?
Боюся, що ні.
Ну, я йду вимагати пояснень від мого клієнта.
-Повертайтеся до ліжка… -Пояснень.
Я не повернуся.
-Сюди. -Що ви робите?
Геліодоро? Це ти?
Це оператор. Тут немає доступу за межі.
Я хочу поговорити з чоловіком.
-Це Самуель Альвар. Надішліть підмогу. -Навіщо?
Ви серйозно хвора.
Ви будете тут довго.
Сучий син!
За нею!
Що відбувається?
Відчиніть двері, будь ласка! Я Аліса Ґульд де Альменара!
Мене утримують проти моєї волі. Відчиніть двері!
Відпустіть!
Тримайте її руку.
Сучий син.
Де я?
У ізоляторі.
Як давно я тут?
Три дні.
Тобі ввели седативне, відтоді ти спала.
Я хочу додому.
Вибач, Алісіє, але не можна.
Після психотичного сплеску Альвар вважає тебе небезпечною.
-Ні, це не був сплеск. -Ти напала на нього й хотіла втекти.
Нащо?
Знайшла це у твоїй камері.
Що відбувається, Алісіє? Скажи, що ти тут робиш?
Я не божевільна. Будь ласка, заберіть мене звідси.
Це може вирішити лише медична комісія.
І зараз у них немає причин збиратися.
Хіба що ти даси якусь.
Повір мені, будь ласка.
У мене є підстави вважати,
що смерть Даміана Гарсії дель Ольмо не була самогубством.
-Ні. Це неможливо. -Монсе.
Ви просили причину для їхнього скликання.
І я її дала.
Відведіть мене до них. Клянуся, я доведу, що кажу правду.
По-перше, я хочу перепросити.
Запевняю вас, я не жорстока людина.
Я потрапила у лабіринт, і без вашої допомоги я не виберуся.
Який лабіринт?
Причина мого перебування в лікарні.
Лікар Донадіо госпіталізував вас на основі своїх професійних суджень.
-На прохання вашого чоловіка. -Ні. Це не так.
Є підписаний ним документ, що підтверджує це.
-Він не знав. -Він не знає, що ви тут?
Думала, що буду тут кілька днів.
Я сказала йому, що їду розслідувати фальшивий заповіт.
Спочатку ви казали не це. Ви казали, що він намагався вас отруїти.
Я вас обдурила.
Більшість моїх перших заяв неправдиві.
Що означає «більшість»?
Я вигадала особистість свого чоловіка.
Імітувала зневагу, якої ми не відчуваємо. Ми любимо й поважаємо одне одного.
Ви кажете, що навмисно ввели в оману лікаря Рупереса?
Саме так.
З якою метою?
Щоб прикинутися хворою і потрапити сюди.
Це безглуздя.
Безглуздя — те, що ви вводите людей у оману на своїй посаді.
Цікаво, скільки бідолах ув'язнено через вашу некомпетентність.
Як ви смієте?
Лікарю, будь ласка.
Довелося вести розслідування, і найкраще це зробити зсередини.
Я професійна детективка. Я не збрехала щодо цього.
Але чому?
Хіба не було б легше брехати?
Я думала, ви мені не повірите й сприймете це як ще один елемент моєї казки.
Вочевидь, я не помилилася.
Тож іноді ви брешете, а іноді кажете правду.
-Я вам ніколи не брехала, лікарю. -Тоді чому ви збрехали лікарю Рупересу?
Я збрехала йому, щоб потрапити до лікарні.
Не треба було брехати вам, бо я вже була тут.
Розкажіть нам про розслідування.
-Лікар Альвар знає деталі. -Ні, не знає.
Це не так, лікарю.
Ви знаєте, що лікар дель Ольмо найняв мене розслідувати смерть його сина.
Супроводжував мене в день госпіталізації.
Юний Даміан помер, та в його смерті немає нічого загадкового.
Він наклав на себе руки.
Це офіційна версія. Його батько ніколи в неї не вірив.
Він сказав це в ніч нашої зустрічі.
На новорічному балу в «Рітці». Ми з Геліодоро ходимо туди щороку.
Я впізнала його.
До того я працювала над справою, що не давала мені спати.
Увечері, коли я думала, як до неї підійти, це з'явилося в новинах.
Хлопець покінчив з життям у своїй кімнаті психіатричної лікарні.
Я запам'ятала образ хлопця.
Що змусило б освіченого хлопця з гарної родини закінчити ось так?
Я не знала, але це було знаком того, що буде далі.
ТРАГЕДІЯ В РОДИНІ ДЕЛЬ ОЛЬМО
Бо одна деталь усе змінила.
Мій чоловік знав лікаря дель Ольмо.
Дель Ольмо! Я зараз повернуся.
-Ти зрадник. Ні, я просто жартую. -Радий тебе бачити.
Поговориш з нею? Мене дещо цікавить.
Алісо.
Не думаю, що ви знайомі. Лікар Гарсія дель Ольмо. Моя дружина, Аліса Ґульд.
Геліодоро розповів йому про мене.
Він хотів чогось і покликав мене до себе в офіс.
Мій Даміан багато страждав, але він ніколи не намагався вбити себе.
Я пообіцяв йому, що після повернення з Мексики заберу його звідти назавжди.
За кілька днів я отримав це.
УБИВЦЯ: ТИ ВБИВ ЙОГО, А НЕ Я
Хтось хотів завдати мені болю, забравши в мене найдорожчу людину.
Певно, там щось сталося,
але поліція мене не слухає.
Допоможіть мені. Будь ласка.
Почерк підтвердив, що лист написав хтось із гебефренічною шизофренією
і надіслав з Робрегордо за два дні після смерті Даміана.
ГЕОГРАФІЧНИЙ АТЛАС ІСПАНІЇ
Менш як десять хвилин звідси.
Я вивчила справу.
Я обміркувала гіпотезу, що один з колишніх пацієнтів
хоче помститися, але було недостатньо інформації.
РОБРЕГОРДО, 17 КМ
Пацієнт, який надіслав листа, мав дозвіл піти.
Я мала працювати зсередини, щоб отримати записи.
Міг допомогти лише директор.
Самуель Альвар — мій друг.
Я рекомендував його міністру охорони здоров'я.
Дзвонив, він допоможе.
Можете працювати зсередини, але ніхто не має про це знати.
У листі директор дав мені вказівки щодо того, як потрапити всередину.
Він запропонував найбільш відповідну психічну хворобу.
Параною.
«Я тут не через вирок, мене не звинувачували в суді.
Мене не…
Перепрошую?
Ні, мене законно викрали».
Наступним кроком було переконати Донадіо, нашого довіреного лікаря,
підписати звіт, що підтверджує мій стан.
Згодом від лікаря Альвара надійшли ще листи,
щоб моя вистава була переконливішою.
Я додала свій штрих.
«У цієї пацієнтки зазвичай є відповідь на все,
і якщо вона казатиме брехню, до якої має унікальні здібності.
Її розум легко може обдурити наївних людей
і недосвідчених психіатрів.
Не недооцінюйте її».
Я написала лист, а лікар Донадіо його підписав.
Конверт не розкрито, отже я не брешу.
Щодо недосвідчених психіатрів, — це не про вас, лікарю Альвар.
Я вас ще не знала.
ЛІКАР Е. ДОНАДІО
ДОБРОВІЛЬНА ГОСПІТАЛІЗАЦІЯ
Залишилося лише найважче.
Підпис Геліодоро, що дозволив би замкнути мене.
Я поклала його до форм, які він мав підписати.
-Як справи? -Добре, а в тебе?
-Що ти робиш? -Читаю твій журнал.
-Мій журнал? Як так? -Просто дивився.
Треба підписати кілька паперів.
Я не казала правду, щоб не ризикувати розслідуванням.
ДЕТАЛІ ПРО КОНТАКТНУ ОСОБУ ЧИ ПРЕДСТАВНИКА
-Це все? -Це все.
Через два дні я сказала, що маю їхати в Буенос-Айрес.
І так я потрапила сюди.
-Готова? -Я дізнаюся, що сталося з вашим сином.
Можна курити?
Скажіть, чи ви знайшли те, що варто знати.
Поки що нічого остаточного.
Мабуть, нема що знаходити. Ви про це не думали?
Листи, якими ми обмінювалися, у мене в кабінеті.
Ключі у відділі безпеки.
-Не варто казати, що листів не існує. -Я добре розумію ваше занепокоєння.
І мені шкода, якщо ваша необережність призведе до звільнення.
-Або відсторонення. -Я знаю, що ви робите.
Ви хочете нас розділити. Але внесімо ясність: я не ваш ворог.
Допомагаючи мені, директор брав участь у фальсифікації офіційних документів ради.
Гадаю, тому удає, що не знає, про що я.
Не хвилюйтеся, я вас виправдаю, якщо ви хвилюєтеся через це.
Хочете, щоб ми викликали поліцію? Гаразд, викликаймо.
Дізнаємося, що вони думають про вбивство пацієнта.
Я жертва сексуального маніяка, який зміг напасти на мене,
бо ваші правила, які діють у закладі, дозволяють це.
Тож ви не викличете поліцію.
Їм не варто знати, що пацієнти помирають від некомпетентності.
Досить.
Смерть — це останнє, що вам потрібно.
І це була не єдина смерть, чи я помиляюся?
Ви, мабуть, відповідальні за смерть багатьох пацієнтів…
Досить!
Досить уже!
Слухайте, Алісіє, я говоритиму з вами, як з хворою, як з пацієнткою.
Я маю подбати про вашу хворобу.
Але я говорю з вами як з цілісною особистістю, так би мовити.
І я хочу, щоб ви знали,
що, попри те, що ви хвора, ви досі відповідаєте за вашу брехню,
ваші вигадки
і ваші свідомі маніпуляції.
І попереджаю: якщо ви не зміните свого ставлення,
продовжите маніпулювати лікарями
або продовжуватимете вивчати інших пацієнтів,
у гонитві за тим, чого не було,
у мене не буде вибору, окрім як вірити, що це частина хвороби.
І діяти відповідно.
Ваша поведінка небезпечна для інших пацієнтів і для вас.
Я не дозволю нових жертв.
Чому ви брешете?
Чому ви брешете, лікарю?
Знаєте що?
Мій чоловік зрозуміє, що я тут, і прийде шукати мене.
Лікар Донадіо й лікар дель Ольмо підтвердять мою версію.
Ви хочете приховати смерть невинної людини, і я дізнаюся чому.
Цей чоловік загинув від рук надзвичайно неврівноваженої жінки.
Це, разом з мареннями, які ми щойно побачили,
доводить, що Алісія становить серйозну загрозу для себе й решти мешканців.
-До неї треба ставитися відповідно. -До цього на неї ніхто не нарікав.
Щасливо жила своєю фантазією, але коли їй протистояли, вона напала.
Вона успішно й точно пройшла всі тести, які їй давали.
Думаєш тим, що між ніг.
У мене між ногами нічого немає, але я думаю так само.
Ми знаємо, як поводився Охеда.
Алісія самозахищалася. Було б неправильно її діагностувати через це.
Можливо, урахування смерті Охеди у цьому рішенні лише заплутує нас.
Питання в тому, чи віримо ми звинуваченню щодо замаху на її чоловіка,
чи вона це вигадала для розслідування?
Жодна з версій не підтверджена її чоловіком, Донадіо чи Дель Ольмо.
Треба зв'язатися.
П'ять лікарів-психіатрів, і ми не можемо узгодити діагноз
без впливу нарцисичних вимог пацієнтки?
Що поганого в перевірці?
Що поганого в тому, щоб довіряти мені більше, ніж їй?
Нічого, але ми не знаємо твоєї думки.
На мою думку, Алісія де Альменара холодна й хитра у своїх доводах.
Якості людини, здатної когось отруїти.
Книги теж? Чим зашкодить книга?
-Нічого не можна брати. -Будь ласка. Лише одну.
Пацієнтка патологічно зарозуміла.
Зважаючи на свій розум, вона вважає себе більш культурною, чутливою,
духовною, видатною та елегантною, ніж усі інші,
але щойно її марення ставлять під сумнів, вона стає жорсткою.
Фройд був одержимий. Я ненавиджу одержимих.
Вони спрощують щось складне, як дух.
На мою думку, та сама пацієнтка з великим красномовством розкрила
мотив, що пояснює спробу отруїти чоловіка.
І який він?
Вона не витримала знання того, що чоловік, якого вона обрала
з усіх своїх залицяльників, цей фантастичний елемент декору,
любив не її, а її гроші.
Я вигадала особистість свого чоловіка. Імітувала зневагу, якої ми не відчуваємо.
Ми любимо й поважаємо одне одного.
Проаналізуймо те, що знаємо,
вважаючи звіт лікаря Донадіо правдивим.
Він підписав її допуск.
І ми дізнаємося, ким Алісія де Альменара є насправді.
Усе почалося 17-го жовтня.
Того дня пацієнтка несподівано з'явилася
в клубі поло свого чоловіка,
щоб пообідати з ним після матчу.
Коли він підійшов до столу, вона вже все підготувала.
-Я замовила. -Дякую.
-Кривава Мері. -Клас.
Через кілька годин, коли він, як зазвичай, грав у покер,
йому стало трохи недобре.
Перепрошую.
Двадцятого листопада, через місяць,
без медичного пояснення походження цієї небезпечної хвороби…
-Як пройшло? -Дуже добре.
-Гарна практика. -Чудово.
…пан Альменара знову відчув ті ж симптоми після вечері.
Не вечеряєш?
Ні. Я не голодна.
І її захопила фантазія.
Фантазія радісна й водночас болюча.
Алісо!
Коли лікар Донадіо прийшов, стривожений дзвінком,
він помітив сильні симптоми отруєння.
Він нічого не сказав,
але в глибині його душі причаїлася жахлива підозра.
Він згадав, що за кілька годин до вечері його дружина звільнила покоївку.
Тоді він не звернув на це уваги.
Але коли йому стало краще, він захотів отримати відповіді й вирішив діяти.
Сонце.
Усе гаразд?
Так.
Тієї ночі його найгірші страхи підтвердилися.
Він не хотів залучати поліцію, тому подзвонив лікарю Донадіо,
який врятував її, промивши шлунок.
Ось, Енріке. Я знайшов її на кухні, якщо ви хочете дослідити.
Моя теорія така: пацієнтка знала, що її викрили,
і, ймовірно, її госпіталізують.
Її підсвідомість знала, що вона має бути покарана.
Її свідомість не витримала, приховала це й почала перекручувати реальність.
І у неї з'явився розлад.
Тож вона вигадала історію, щоб її прийняли сюди не як хвору,
а як приватну детективку з найпочеснішою метою.
Розкрити злочин.
Це її справжнє марення, персонаж, якого вона створила.
Знаєте, яку хворобу вона обрала?
Ту, яка в неї є.
Сумісний випадок параної і вдавання.
Пацієнтка й далі приймає антипсихотичні ліки, які я призначив.
Я наполягаю, що потрібні додаткові докази.
Може, ми тримаємо здорову людину проти її волі.
Якщо Алісія не бреше, звіт буде непотрібним.
Згоден, що ми маємо зв'язатися з паном Альменарою, Донадіо та дель Ольмо.
Або це, або поліція. Тобі вирішувати.
Вибачте, пацієнт хоче поговорити з вами.
Каже, що був свідком смерті Охеди.
Як я казав кілька днів тому,
у день, коли все сталося,
я був у реанімації, бо в мене був напад.
-Коли я вийшов, я пішов шукати Алісію. -Нащо?
Я хвилювався за неї.
Вона розповіла мені про розслідування.
Ігнасіо…
Прошу, Алісіє. Хай продовжить.
Мені сказали, що вона пішла в ліс поговорити з Охедою.
Тож я вирішив її пошукати. Я привернув до нього увагу,
сказавши їй, що вони з Даміаном іноді сварилися.
Коли я її знайшов, Охеда намагався її зґвалтувати.
Я збирався втрутитися, та коли він побачив мене, то хотів утекти,
але перечепився й розбив голову.
Я пішов по допомогу, але хтось знайшов їх скоріше і зробив хибний висновок.
Це правда?
Так.
Наскільки я пам'ятаю, так.
Це все вирішує.
Ми додамо цю заяву до звіту.
Утручання поліції не знадобиться.
Дуже дякую.
Якщо ви не проти, нам з Алісією треба обговорити особисту справу.
Добрий день.
Я Алісія Ґульд. Бачу, вони повідомили про мою ситуацію?
Говорили з Геліодоро?
Ми дзвонили додому, але до чоловіка не можна додзвонитися.
Не варто було йому казати, що я в Буенос-Айресі.
Він, мабуть, шукає мене там.
Якщо це так, дивно, що він не звернувся до посольства чи поліції.
На що ти натякаєш?
Хіба це не дивно?
Хіба пацієнтка не досягла бажаного, перш ніж прийти сюди,
а чоловік не відповідає, бо він мертвий.
Ви не знайдете тіло в моєму домі, гаразд?
Чому не перевірите?
Уперед. Або зателефонуйте лікарю Донадіо, щоб він пішов.
І ми розібралися раз і назавжди.
-Лікар Донадіо на конгресі в Цюриху. -У Цюриху?
Ми надіслали йому телеграму, але жодної відповіді.
Єдиний, хто може підтвердити вашу версію, це лікар Гарсія дель Ольмо.
Чого ж ви чекаєте?
Попросіть дель Ольмо прийти.
Алісіє,
коли ви побачили джентльмена, який брав показання Уркети,
подумали, це поліція.
Це дуже далеко від правди.
Не впізнаєте?
Ні.
Як я його впізнаю? Ніколи його не бачила.
Бо я Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Ви стверджуєте, що працюєте від мого імені.
Вам нічого сказати?
Ні.
Я не можу.
Чому? Чому не можете, Алісіє?
Чому ні?
Чому ви нічого не кажете?
Бо ця людина — не Раймундо Гарсія дель Ольмо.
-Що ти кажеш? Звісно, це він. -Ні.
Ні. Ця людина не Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Ні. Це не той, хто мене найняв.
Ні, це не він. Це не той, хто привів мене.
Немає сумнівів, що ця людина — та, за кого себе видає.
Хто тебе привів?
Я ж кажу, Монсе! Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Що значить, хто мене привів?
Раймундо Гарсія дель Ольмо, кажу вам.
Кажу вам. Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Монсе, будь ласка. Повірте мені. Це пастка.
Що? Ні, хвилинку, будь ласка. Не чіпайте мене. Відпустіть мене!
Відпустіть мене!
Будь ласка, Монсе.
Монсе, це помилка.
Відпустіть мене! Навіщо ви це робите?
Сучий син!
Відпусти мене!
Не чіпайте мене!
Сучий син! Не чіпайте мене!
Монсе!
Відпустіть мене!
Ні.
Алісіє.
Гляньте на мене.
Не треба говорити.
Якщо ви знаєте, хто я, кліпніть.
Хто ви?
Алісіє.
Ви знаєте, хто ви, Алісіє?
Усе буде добре. Дякую за твою мужність.
Хто ти?
Я лікар Гарсія дель Ольмо.
Ні.
Скажи правду. Хто ти?
Правда в тому, чого хочеш ти.
-Мій журнал? Як так? -Просто дивився.
Треба підписати кілька паперів.
Цей.
І цей.
Добре. Ось цей.
Що значить, хто мене привів?
Раймундо Гарсія дель Ольмо, кажу вам.
Кажу вам. Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Що значить, хто мене привів?
Раймундо Гарсія дель Ольмо.
Раймундо Гарсія дель Ольмо. Що це значить?
Лікар Гарсія дель Ольмо.
Я лікар Гарсія дель Ольмо.
Дякую за твою мужність.
Хто ти?
Це тобі вирішувати.
Я лікар Гарсія дель Ольмо.
Усе буде добре.
Дякую за твою мужність.
Ти гірша за мене.
Хто ти?
Це тобі вирішувати.
-Алісо. -Дякую за твою мужність.
Дякую за твою мужність.
Я лікар Гарсія дель Ольмо.
Алісо!
Дякую за твою мужність.
Я лікар Гарсія дель Ольмо.
Дякую за твою мужність.
Усе буде добре.
Сонце.
Усе гаразд?
Вона розплющила очі!
Алісіє.
Ти мене чуєш?
Мамо, ми тут.
Алісіє, послухай.
Ти маєш триматися, гаразд?
-Клянуся, я витягну тебе. -Тепер ви її бачили.
Ходімо, поки вони нас не побачили.
Ні.
Нічого. Про неї подбають.
Ходімо.
Тобі треба бути з молодшою сестрою. Ти не можеш залишити її.
Геліодоро.
Ходімо, поки не побачили.
-Твій чоловік не тут. -Це був він.
Це був…
Це був він.
Ти знову ходив до неї?
Так.
-Як вона? -Треба витягти її з клітки.
Наказ директора.
-Лікування надмірне. -Я знаю.
Ти бачив, що було з дель Ольмо.
Ми точно помилилися.
А якщо я скажу, що є пояснення?
Те, що я вигадала, виявилося правдою.
Ти про що?
Геліодоро все спланував, щоб привласнити мої гроші.
Лише він міг маніпулювати газетою, щоб я повірила, що дель Ольмо — хтось інший.
Знав, що робить, коли підписував допуск.
Єдиний, хто міг найняти того, хто прикидається дель Ольмо.
-Це занадто надумано. -Ні, ви мали рацію.
Даміана ніхто не вбивав.
Рада провінції дозволила твій допуск. З медичної точки зору все добре.
Мабуть, йому допомагав Донадіо, Монсе.
Певна, він пообіцяв йому багато грошей. Моїх грошей. Який покидьок.
Донадіо отримав би нашу телеграму. Він не зв'язувався з нами.
Ідеальний план.
Зачинити мене тут, і чим довше я розслідувала б злочин, якого не було,
тим божевільнішою я б здавалася.
Починаючи з директора.
Треба сказати Альвару. Він жертва цієї маячні, як і ти.
Хіба що він теж причетний.
Це вже занадто.
Думаєш? Це пояснює одержимість дискредитувати міркування Алісії
і агресивні методи лікування.
Дуже серйозні звинувачення. У тебе є спосіб їх підтвердити?
Мої рахунки.
Якщо грошей немає, це пояснило б раптове зникнення Геліодоро.
Дзвонімо в банк.
Не дають інформацію телефоном. Мені треба туди.
Ні. Я витягла тебе з клітки, але лише комісія може тебе виписати.
Це єдиний шлях, Монсе.
Відстежимо гроші — дістанемо Донадіо, Геліодоро
і, боюся, Альвара.
А якщо відстеження грошей буде марним?
Тоді пробач мені, бо це значитиме, що я справді збожеволіла.
Будь тут. Нічого не роби, поки ми не повернемося.
Сезаре, ходімо.
Погляньмо.
Добре.
Прокинеться — переведіть до звичайної камери.
-Гаразд. -І зателефонуйте його родині.
Алісія де Альменара?
Вона в процедурному кабінеті?
Лікарка Кастель забрала її звідти вранці.
НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ
Добрий день, я прийшов подати заяву.
Працюю в психіатричній клініці, ми вважаємо, що пацієнтку законно викрали.
Перепрошую?
ОТРИМАНО ПАНОМ ГЕЛІОДОРО СУМА У ДВА МІЛЬЙОНИ ПЕСЕТ
Якого біса ти тут робиш?
Що це таке? Чоловік Алісії заплатив у 20 разів більше за приватний допуск.
Гроші були фінансовим стимулом для клініки.
І чек із твоїм іменем?
Я перевів їх закладу, щойно отримав.
Це є в бухгалтерії.
Усе по-чесному.
Ніхто не платить стільки просто так.
-Що ти пообіцяв Геліодоро? -Нічого.
Ніколи не говорив з паном Альменарою.
А якби говорив, то сказав би йому, що все, що я зробив, — для його дружини.
Її допуск здійснений законно за оцінкою лікаря Донадіо.
Зовсім неважливо, що вона каже.
Ми прийняли її через обов'язок вилікувати.
Це наша місія.
Тут немає місця тим, хто це забув.
Зрозуміло?
Скажи, де вона.
Я відвела її в камеру.
Добре.
А тепер іди й збирай речі. Тебе звільнено. Я не хочу тебе тут бачити.
Знайдіть її.
Самуель Альвар. Алісія де Альменара не у своїй кімнаті.
Ні.
Вона спробує втекти.
Ви бачили Алісію де Альменару? Хтось бачив Алісію де Альменару?
Бачила Алісію? Алісію де Альменару?
-Кажете, її звуть Аліса Ґульд? -Так.
Як я казав, я працюю в психіатричній лікарні,
і у нас є підстави вважати, що її законно викрали.
Вона має знати, що на рахунку, щоб підтвердити підозри.
Дуже безпідставні підозри. Усі документи в порядку.
Ні, не в порядку. Її чоловік кілька тижнів як зник.
Але ніхто про це не повідомив. Ні сім'я, ні друзі…
Я роблю це від її імені.
Подзвоніть у лікарню, якщо хочете.
Хтось бачив Алісію де Альменару?
-Ви бачили Алісію де Альменару? -Алісія де Альменара?
Ти бачив Алісію де Альменару?
Ви бачили Алісію де Альменару?
-Де ти її бачила? -Я бачила.
-Де? -У майстерні іграшок.
Ваша пацієнтка недієздатна,
звіт має відповідати офіційній процедурі.
Ви не діятимете без дозволу Альвара?
Інспекторе, результати розтину.
Чудово. Лікар Арельяно якраз ішов.
Як це? Вибачте, пане, але я казав, що у цій справі…
Зараз у нас з судмедексперткою є злочини, які варто розслідувати.
Дивно, що лікар прийшов, щоб доповісти про щось таке.
Хай Сото дзвонить у банк.
Хто бачив Алісію де Альменару?
Уркета?
-Наскільки мені відомо, Алісія в клітці. -Люди бачили, як вона бігла до майстерні.
Не вірте їхнім словам.
Тутешні люди божевільні.
Якщо хтось спробує їй допомогти, вас покарають так само, як її.
Ми нікому не допомагаємо.
Дякую.
Дуже дякую, Ігнасіо.
-Прошу. Що відбувається, Алісіє? -Мені треба вибратися.
Треба вибратися, інакше мене прикінчать. Послухайте мене, будь ласка.
Я маю вибратися звідси, але мені потрібна ваша допомога.
Ми б з радістю, та звідси неможливо вибратися.
Ні. У мене є план.
У мене є план. Але мені потрібна допомога.
Так? Точно? Можна на вас розраховувати?
Ігнасіо,
твоя запальничка.
РОЗРІДЖУВАЧ ФАРБИ
Алло?
-Хто тебе впустив? -Я взяв ключі в коморі.
Очевидно, що її чоловік пішов. Будинок уже давно порожній.
Алісія має рацію, її госпіталізували обманом.
Повертайся якнайшвидше. Тут багато чого відбувається.
Що відбувається?
АЛІСА ҐУЛЬД ПРИВАТНА ДЕТЕКТИВКА
Біжи по допомогу.
Поквапся, Ігнасіо.
Уркета!
Спокійно. Я покличу лікаря.
Пожежа! Ходімо. Виходьте.
Вогонь!
Виходьте! Пожежа!
-Пожежа! -Де?
Пожежа!
Пожежа! Ходімо!
Пожежа! Ходімо. Пожежа!
Ну ж бо, швидше, Реме.
Ну ж бо!
Пожежа!
Реме, усе гаразд.
Ходімо!
Ходімо. Виходь!
Виходьте!
Пожежа!
Пожежа, ходімо. Виходьте!
Пожежа!
Виходьте! Пожежа!
Пожежа!
-Геть звідси! -Що ви тут робите?
Геть! Ви всі згорите!
Виходьте!
ЗАБОРОНЕНА ЗОНА
Ні!
Ромуле!
Ні!
Ромуле!
Ро…
Відійдіть!
З дороги!
Геть!
Геть звідти!
Геть!
Назад до камер!
Облиш його.
Геть! Пропустіть директора!
Що ти тут робиш?
Думаю, тобі знадобиться будь-яка допомога, Самуелю.
Інспекторе Сото, інспектор де Паблос. Дзвонили через смерть хлопця.
Ходімо до його камери.
Куди ви йдете?
Вибач, можеш мене впустити?
Що?
Я судмедекспертка.
Інспектор і судовий чиновник чекають на мене, щоб забрати труп.
Не сказали, що я прийду?
Я судмедекспертка.
Так, вибачте.
Перепрошую!
Мені сказали, що це в чоловічому блоці. Камера номер 317.
Ім'я покійного — Ромул, так?
Не могли б ви сказати, де це?
Я йду!
Людина, яка скоїла цей злочин, — одна з кривих ліній.
Який сенс починати весь цей нудний процес,
щоб знову неминуче опинитися під замком?
Зниклий пацієнт може завдати вам клопоту. У цьому річ?
Так. Може, і вам.
Перепрошую.
Так?
Гаразд.
Пацієнт з'явився.
-Як вона сюди потрапила? -Звідки мені знати?
-Це не наша машина. -Знаю. Допоможіть її витягти.
Чекайте.
Витягніть її.
Не пацієнтка чи хтось з робочих.
-На ній наш одяг. -Тоді хто вона, в біса, така?
Її звуть Люсія.
Це судмедекспертка.
Це судмедекспертка?
Негайно заарештуйте її.
Вибачте, що прикинулася судмедексперткою, цього вимагала ситуація.
-Хто ви? -Одна з найнебезпечніших пацієнток.
Затримайте мене. Я не опиратимуся.
Але ви маєте дещо знати.
Не слухайте її. Вона дуже розумна й обдурить вас.
Тому ви тут, лікарю.
Я хочу сказати правду, яка пояснить не лише мою поведінку сьогодні, а й те,
хто це скоїв.
Знаєте, хто вбив цього хлопця?
Так.
І знаю, хто винен у тому, що сталося.
Я.
-Так? -Я судмедекспертка.
Де Люсія?
Вона прислала мене.
Я почну оглядати місце злочину. Не заважайте мені, будь ласка.
Дуже добре.
Перше, що я помітила,
окрім численних ран, заподіяних склом,
це впала грудна клітина й зламані кістки.
Є лише одне пояснення цих ран.
Тіло було розчавлене значною вагою.
У камері не було предметів з цими ознаками.
Ми говоримо не про щось, а про когось.
Розумієте,
кілька тижнів тому пацієнт напав на мене й помер.
Що? Ще одна смерть?
І ви не повідомили поліцію?
Ігнасіо Уркета, якого ви допитали, підтвердив, що це був нещасний випадок…
Збрехав, щоб захистити мене.
Після сьогоднішніх подій
залишилася лише одна теорія.
Що жертва захищала мене, а її вбивця був свідком усього.
Хтось настільки важкий, що міг легко підняти жертву
і розтрощити грудну клітину своєю вагою.
Ромуле!
З доступом до знаряддя вбивства,
і перш за все, з мотивом.
А саме?
Кохання.
Ніщо так не зводить з розуму, як нерозділене кохання.
Ромул не лише забрав кохану дівчину, а й викрав у нього єдиного друга.
Це змусило діяти.
Оглянувши його, ви побачите на руках порізи від скла.
Він мав порізатися, коли вбив його.
Гадаєте, у цій теорії є сенс?
Ромул і Людина-слон
дійсно багато сварилися.
Іди й перевір, чи не має він подряпин на обличчі чи інших частинах тіла.
Вони боролися.
Жертва могла подряпати його, захищаючися.
Ні, це не так.
Єдині сліди, які він матиме…
Будуть на його руках.
Ходімо зі мною.
Покажіть його руки.
Усе саме так, як вона сказала. Поясніть, що, в біса, відбувається.
Я професійна детективка.
Мене утримують тут проти моєї волі. Відвезіть до відділку, я поясню.
-Ти нікуди не поїдеш без виписки. -Я відповідаю за смерть невинної людини.
Ромул був би живий, якби я не намагалася втекти.
Ви пацієнтка, яка каже, що вас викрали?
Тут нікого не викрадали.
Ввечері один з ваших лікарів прийшов у відділок повідомити про це.
Цю пацієнтку госпіталізували добровільно
і за рекомендацією лікаря.
-Те, що вона каже про чоловіка, неправда. -Ні. Не все.
Частина про гроші — правда.
Удень підтвердилося, що чоловік зняв усе з рахунків.
Транзакцію провели,
бо власниця рахунку був недієздатною.
Я не можу її звідси забрати, але ми можемо поговорити з суддею.
Ви робите велику помилку.
Я зробив її, коли послухав вас.
Пам'ятаєте, що ви казали раніше? Важливі речі ніколи не змінюються.
Одна з них — обов'язок поліціянта.
Розкрити правду.
Якщо підете з нами…
Так, ходімо з нами, і ми візьмемо у вас свідчення.
Де Арельяно?
Ось копія документа про ваше виключення, який я надсилаю раді.
-Усі його підписали. -У вас немає повноважень для цього.
-Я звільнив її кілька годин тому. -Це ніде не записано.
-Побачимося завтра на зустрічі. -На якій зустрічі?
На позачерговому засіданні ради щодо звільнення Аліси Ґульд.
Наступного разу вони відчиняться,
щоб ти звідси вийшла.
Монсе, можна тебе дещо спитати?
У нього була панічна така, тому ми привели його сюди.
Можемо побути наодинці?
-Так. -Дякую.
Жахливий вечір, правда?
Я так боялася.
На мить я подумала, що…
Що втрачаю тебе.
Більше я не боюся, бо ти завжди мене захищатимеш.
Так само як захищав свою сестру.
І твого брата, Реме.
Люди можуть вас переплутати, але мати завжди впізнає свого сина.
Що сталося?
Спокійно, Реме.
Спокійно. Ходімо, Реме.
Я зараз повернуся, добре? Будь тут.
Пожежа!
Це моя провина.
-Ні. -Так.
Я мав бути там.
Ні, сонце. Це не твоя провина.
-Ти залишишся зі мною? -Я не можу.
Будь ласка.
Мені місце зовні.
Я приходитиму, коли зможу.
Коли зможу.
Готова?
Погляньте на ці окуляри.
Ти мала рацію.
Вони були старомодними.
Вони чудові.
Дякую.
Ще побачимося?
Я тобі не набридла?
Побачимося.
Сідайте, будь ласка.
Алісіє де Альменара,
ви знаєте причину цієї зустрічі?
Судовий процес.
Ми психіатри. Ми не виносимо вироків.
Я не казала, що вирок для мене, лікарю.
Скажіть, Алісо. Скільки разів ви збрехали нам, відколи прийшли?
Безліч разів.
Ви звикли брехати?
Ні, лікарю.
За два місяці я набрехала більше, ніж за все життя.
Запевняю вас, до цього моїм принципом була чесність.
Як є зараз і як буде, коли мене випустять.
Поки що ми чекаємо, доки ваш чоловік-утікач знайдеться,
усе вказує на те, що ви були законно викраденою
жертвою його афери.
З самого ранку ми знаємо, що він поїхав у Південну Азію з вашими грошима.
Геліодоро не залишив і зачіпки.
Лікар Донадіо зручно зник у Цюриху,
і фальшивий дель Ольмо, який зник у невідомості,
поки я була замкнена, благає про мою розсудливість.
Питання в тому, що ви робитимете?
Щоб звільнення набуло чинності, рада має проголосувати одностайно.
Тож, зрештою, моя доля в руках лікаря Альвара.
Так і є.
Поки я директор, мій голос дійсний, як і голос усіх інших.
Тоді я закликаю вас мати гідність і уникнути несправедливості.
Уже доведено, що ваш діагноз був помилковим.
Доведено лише те, що ваш чоловік обдурив вас.
Але чи був це зловісний план, щоб зачинити вас тут?
-Чи це було після спроби вбивства? -За вас говорить обурення.
Знаєте, у чому річ?
Ви не можете витерпіти, що ваш авторитет оскаржує жінка,
що сумнівається у ваших методах. Це стосується всіх пацієнтів,
доки вся лікарня не буде проти вас.
Будете проти мого звільнення — це покаже вашу непрофесійну мстивість,
з якої не буде користі.
Повірте мені.
Знаєте, що ви продемонстрували?
Ні, скажіть мені.
Рідкісний комплекс зверхності.
Який змусив провести мій психоаналіз
і спробувати покінчити з життям вашого чоловіка.
Ви хвора жінка, Алісіє,
маніпулятивна й небезпечна.
Навіть якщо ніхто в цій кімнаті не усвідомлює цього.
Але не хвилюйтеся, я не суперечитиму їм.
Пані та панове,
на ім'я відповідності та гідності,
і тому, що я не вірю, що ви втратили здоровий глузд,
я відмовляюся від свого права голосу
і покладаюся на ваше.
Ти впевнений?
Престиж цього закладу залишається у ваших руках.
І все, чого я прошу: якщо ви визнаєте Алісію де Альменару здоровою,
знищте лист, у якому ви мене дискредитуєте й вимагаєте мого виключення,
і замініть його ось цим.
Він на ім'я міністра охорони здоров'я.
Він дав мені посаду, я йому зобов'язаний.
У цьому листі я пропоную відставку з особистих причин,
і прошу комісію нести відповідальність за обрання нового директора
або у цьому разі директорки.
Є заперечення?
Ми приймаємо ваші умови.
Ще щось до голосування?
Дозвольте вказати на те, про що ви забули.
Про довіру до клінічної оцінки.
У цьому випадку про думку лікаря Донадіо.
Пам'ятаєш, що він написав у листі?
Ти дозволиш, щоб твій діагноз базувався на брехні хворої жінки?
Подумай про це.
Перейдімо до голосування.
Дайте відповідь «так» чи «ні» на питання.
Чи варто визнати Алісу Ґульд де Альменару психічно здоровою?
Так.
Це рішення — найбільша помилка, якої можна було припуститися.
Я лише радий…
Що не несу за це відповідальності.
Я казала, що це суд.
Але не наді мною.
Єдине, що я відчуваю до всіх вас —
це глибока огида.
Рада приймає вашу відставку. Можете йти й збирати ваші речі.
До речі, лікар Донадіо дзвонив мені вчора.
Як виявилося, після конгресу в Цюриху він поїхав відпочивати з дружиною.
Тож не було жодної змови.
Наші телеграми просто не дійшли до нього.
Запитав, чи він прийде прояснити ситуацію, і він дуже люб'язно погодився.
Гарного дня.
Привіт, Алісо.
У яку біду ти вплуталася тепер?
Переклад субтитрів: Ольга Мазур