Hajde...
Ovde su.
Idemo, narode.
Brzo, hajde.
Hajde.
Brzo, preuzmi onog s leve strane.
Jedan iz čopora je pobegao. -Slušajte...
Ovde je.
Sredili smo ceo čopor sem jednog.
Doterajte ga nazad.
Ponovo postavite zamku.
Požurite.
Abduja. Abduja!
Budi tih.
Blizu je.
Velik je, bolje ga da ga sredimo...
inače će nas napasti.
Čipo.
Sakrij omču.
Idemo.
Doneće nam dobru lovu.
Sačekaj ovde ostale. -Vidimo se u školi.
Pazite se.
Abduja?
Abduja.
On dolazi!
Beži!
ZVER
Preveo: Bambula
Gde si, ljubavi moja?
Ne mogu da te nađem.
Trebaš mi.
Tražim dozvolu za sletanje.
Zulu, Sijera,
Papa, Majk, Viktor, odobreno sletanje.
Rekli ste mi nešto?
Da li ste prvi put u Južnoj Africi?
Ne. Ne, ali to je bio neki drugi život.
Prelepo.
Nora.
Mer?
Pogledajte kroz prozor.
Mer.
Mer. Pogledaj ih. -Da.
Idi tamo. -Tako mi je vruće. Bože, tata.
Oči mi se znoje. -Hvala vam mnogo.
Nema na čemu. -Sve se znoji.
Moja slezina se znoji. -Tvoja slezina?
Znoj na mojoj slezini se znoji.
Bože.
Odvratno vruće.
Topim se, Mer.
Stvari moraju da dišu.
Sa JFK u London,
iz Londona za Johanesburg, iz Johanesburga za Polokvane,
a Polokvane je Bogu iza nogu.
Gde smo sada?
Savana.
Da li imaju jedan od onih ventilatora koji prskaju vodu?
Zdravo, Tata. -Zdravo.
Nora, hoćeš li vode?
Uzmi malo vode.
Tata, jesi li siguran da dolazi?
Pa nadam se da je tako,
jer bi Uberu trebalo mnogo vremena da stigne ovde.
Tako je vruće. Treba mi voda. -Šta kažeš na ovo, Mer?
Daj, bre. Afrika?
Bože. Tako je vruće. -Hajde, dušo. Pričaj sa mnom.
Mislim da je to on. To je on.
Klima uređaj.
Došao je.
Nemam reči. -Vidi ovo.
Pogledaj se, momče.
Kako si, brate? -Šta ima, čoveče?
Čoveče. -Kako je prošao let?
Dobro. Bilo je stvarno dobro. -Da?
Sećaš se Nore? -Bože.
Martin. Bože.
Poslednji put kada sam te videla, bio si samo mali polučovek. -Dobro.
Postaješ sve viši. -Dobro.
Ti postaješ sve duhovitija.
Meredit, kakav je život tinejdžera?
Samo me zovi "Mer."
Mer. U redu. -Izvoli, brate.
Idemo. U redu.
Hajde da vam pomognemo.
Idemo. -U redu.
Dobro došli u Mopane, narode.
Jesi li ti jedan od onih čuvara divljači?
Morao sam da postanem,
nadzornik u rezervatu.
Nadzornik?
Da. Safari je veliki posao.
Veliki pritisak na sve strane.
Ovako ili onako, svi zavise
od životinja kako bi opstali.
Ovo je mamino selo.
Da. Prvi put sam sreo vašu mamu kada sam bio dete.
Dolazio sam ovde na porodične odmore.
Upoznao sam nju i njene prijatelje.
Naučili su me svemu o ovom području.
Zapravo, zainteresovali su me za divlje životinje.
A posle fakulteta, upoznao sam je s vašim tatom.
Imam neke uspomene ovde, dečko.
Evo je.
Izgleda sve dobro, čoveče. -Da, da. Da.
To je najlepše što je izgledala posle dugo vremena,
jer sam znao da mi dolaze gosti. -Izvini. -Nema veze. -Stvarno? -Da.
U redu. -Hajde. Ovuda.
Čoveče. Stvarno si vodio računa o ovom mestu.
Je li to bantam?
Da. Da. -Ne.
Još uvek ga nisi popravio? -Ne, čekao sam da se vratiš
i da vidim da li ti možeš to. -Ja? Kako da ne.
Idite pravo gore. -U redu.
Kroz onaj sa leve strane, narode.
Da.
Hvala ti puno što si nas primio.
Nema na čemu, čoveče. -Stvarno nam je ovo trebalo.
Bilo kada, brate. Bilo kada. -Jesu li ova vrata?
Pravo kroz ta vrata. Da.
Potrebna ti je pomoć? -Samo ih šutni. Ponekad se zaglave. Da.
Šutni jako, Nora.
Hajde, Veliko stopalo. Uspela si.
Evo ga.
Da upalimo svetlo. Narode, ne brinite za cipele, molim vas.
Otkako je moja poslednja devojka otišla,
živim kao neženja.
Stvarno? -Da, kuća je u haosu.
Moraćete da mi oprostite zbog toga.
Čika Martine. -Da?
Koja je lozinka za vaj-faj?
Da mogu da se povežem na njega ili tako nešto.
Da, izvini. Mi zapravo nemamo vaj-faj
niti signal mobilne telefonije ovde narednih 10 dana.
Šta? -Šta ćeš da radiš? -Ne. Ne, ne. -Da.
To nije fer. -Ne, bićeš dobro. -Svejedno. -Šta?
Ima dosta toga da se vidi. Ne brini. Neće ti nedostajati telefon.
Ovo je tako zaostalo. -Da.
Dame, vi ste ovde.
Izvinite. Znam da nije nešto, ali su udobniji nego što izgledaju.
Da li je mama uslikala neke od ovih?
Još uvek imaš ove?
Naravno, čoveče. -U redu.
Ova...
Ova mala izbočina ovde, znaš ko je to?
To si ti.
Ove fotografije su neverovatne.
Mama izgleda tako mlado i lepo.
Gde je ovu uslikala? -To je odmah iznad puta ovde.
Sviđa mi se ovo drvo.
Je li to autoportret? -Da.
Provela je toliko vremena tamo, da smo ga zvali Amahle drvo.
Volela je da fotografiše to čudo.
Možeš li da nam odneseš tu salatu? -U redu.
Lepo miriše.
Da. Spremno je, čoveče. -U redu.
U redu. Gde je Mer?
Unutra je, raspakuje se.
U redu.
Ćao, Mer. -Ćao.
Večera je spremna. -Hvala.
Ponela si sve što ti treba?
Ja sam ti pakovala kofer, tata.
Da, da, jesi. Da, jesi.
Da li sam poneo sve što mi treba?
Večera je spremna.
Samo što si to rekao. -Ne, znam da sam to rekao. Samo sam...
I sve ovo s dugom ekspozicijom...
Sa starim nikonom tvoje mame. -Moramo da obnovimo zalihe.
Neki ljudi misle da je to staromodno, ali ja više volim film.
Film je staromodan, ali hoću reći... -Volim da fotografišem filmom. -Da?
Da. -To je zaista neverovatno.
Hvala. -Nejt, vidiš li ovo?
Pogledaj ovaj rad. -Da.
Nisam video tu, ali...
Isto kao fotografije vaše mame. -Da.
Ima istu vrstu duše. -Da. -Stvarno si talentovana. -Prijavila sam se
u Umetničku školu Tiš na Njujorškom univerzitetu.
Dobro. Je li to velika umetnička škola?
Jeste velika škola.
To je najbolja škola. -Upisaćeš se.
Hvala. Nadam se da hoću. -Da.
Upisaće se. Upamtite moje reči. -Nije se prijavila na medicinski faks
kao što je tata želeo. -Ne, i ne bi trebalo.
Dovoljan je jedan doktor u vašoj porodici. -Šta? Ne, vidi.
Ne, ja joj stalno govorim da volim njen rad. Dobila je ono...
Šta je ono na frižideru?
Plavi auto, a pozadi je zgrada.
Tata, auto nije plav. Crven je.
Nije crven. -Crven je.
Plav je, zar ne? -Auto je crvene boje, tata,
i to je bilo pre pet godina.
Izvini, mislio sam crven.
Da, naravno da jesi. -Rekao sam plav, ali to...
Čime se vi bavite trenutno, mlada damo?
Ovog trenutka razmišljam da upišem psihologiju.
Mer. -Znate, porodična terapija, možda.
Mer. -Verovatno dobra ideja.
Ako imaš problem... -Daj, bre, Nejt. -Samo reci.
Moj problem je što je u poslednjih deset minuta,
Martin pokazao više interesovanja za moju fotografiju
nego ti u poslednjih godinu dana.
Šta? -Isto toliko vremena si bio
zainteresovan za našu majku u poslednjoj godini njenog života.
Mer. -Ona se razbolela.
To si propustio jer si nas već napustio. -Ne, ne.
Ne, nije se tako dogodilo. Trudio sam se. -Tata.
Vaša majka i ja smo se dogovorili da se rastavimo,
a onda se ona razbolela.
Nora, ne, ne idi. -U redu je.
Idem kod nje, tata. -O čemu govoriš?
Nora. Nora? - Izvini, nije trebalo da pominjem ovo.
Ne pred Norom.
Dobro si?
Doneo sam nam još jednu flašu pre nego što ne možemo da ustanemo.
Uvek razmišljaš unapred.
To mi se sviđa kod tebe. -Da.
U redu? -U krajnjoj nuždi, znao sam,
povremeno...
kad je potrebno,
da puzim po kući na sve četiri
tražeći drugu flašu.
Po kući. A po dvorištu?
Da. -A po dvorištu?
Bašti. Definitivno po bašti.
Šta imaš? -To je malo previše. -Prejako? -Da, malo jako.
Gospode.
Živeli, čoveče. -Dobro je što ste se vratili.
Mogu li da te pitam nešto?
Zašto nisi došao na sahranu?
Dobro. Iskreno?
Da. Zašto?
Nisam želeo da je vidim sahranjenu u betonskom grobu u Njujorku.
Nisam mogao to da podnesem, i nisam mislio da je to
što bi ona želela.
Možda bi trebalo da se složimo da na tome i ostane.
Znaš, Mer je u pravu.
Daj, bre, čoveče. Mnogo je boli.
Da, boli je. I ona se bori.
Čoveče, ona se bori baš kao i njena mama.
Bori se. Da.
Šta sve ne bih uradio da se još jednom posvađam sa tom ženom.
Sada moje žene više nema.
Mer je otišla.
Nora se jedva drži.
Propustio sam sve znakove.
Promakli su mi svi znakovi mog braka.
Promakli su mi znakovi kod moje dece.
I promakli su mi znaci njenog raka.
Nisi ti kriv. To ne funkcioniše tako. -Ja sam doktor.
Ja sam doktor i znam kako izgleda smrt.
Znam da se smrt popela uz stepenice
do mesta gde su moja deca i žena spavali,
pokucala na vrata, i pogodi šta.
Ja nisam bio kod kuće.
Nisam bio kod kuće...
da je pogledam u oči i kažem: "Ne.
Ne, ne možeš da je uzmeš."
Izneverio sam tu decu.
Da li razumeš?
Zbog toga smo ovde.
Prestani da se jedeš, Nejt.
Taj rak je oduvek hteo da je ubije.
Ništa nisi mogao da uradiš.
Nisam bio tamo, čoveče.
Nisam bio tamo.
Da. Na istom mestu kao prošli put.
Razumem.
U dolini pored napuštene školske zgrade.
Hvala, Bandži.
Ćao. -Dobro jutro, veliki momče.
Kako ti je glava? -Malo mi se vrti.
Isto i kod mene. Sve u redu?
Da. Danas ću vas povesti u VIP obilazak.
Proći ćemo kroz privatni deo rezervata, izbegavati turiste.
Jutro. -Kako to misliš "daj mi šešir"?
To je moj šešir. -Samo mi i divljač. -Nije tvoj.
Jutro, dame. -Mer, piše na etiketi da je ovo moj šešir.
Samo zato što si napisala ime na šeširu
ne znači da je tvoj. -Mer, moj je.
Daj mi moj šešir, molim te. Hajde.
Narode. Čika Martin je upravo rekao dobro jutro. -Dobro jutro, čika Martine.
Mer, to je moj šešir. -To nije tvoj šešir.
Ja sam ga spakovala. -Izvoli, Mer. U redu?
Ne treba ti to. -To rešava probleme sa šeširom.
Ionako je premali da stane na tu tvoju veliku glavu. -Spremni za safari.
Da. Kuda idemo?
Da vidimo neka od najneverovatnijih stvorenja na planeti, nadam se.
Imamo Milkšejk Mer.
Imamo Mini Naget Noru.
Imamo Mekdabl Martina.
I ogromnog Naget Nejta.
Pogledajte ono... Močvarna antilopa.
Evo, evo. Žirafa.
Bože. Tako su slatke.
Tu je stara školska zgrada.
Tako da će Bandži biti odmah iza ugla.
Izgradili su školu usred stena?
Da. Nekada su je koristile...
porodice koje su radile u rudniku preko brda tamo.
Ali onda je rudnik bakra presušio, pa su zatvorili školu.
Tu je naš čovek.
Ostanite blizu vozila, molim vas, u redu?
Hajde. -Bandži.
Ćao, Martine. -Pogledaj to.
Bože. -Ovo je neverovatno, čoveče.
Savršeno je. Hvala. -Da. -Nejt, ovo je Bandži.
Bandži, ovo je moj drug Nejt i njegove ćerke. -Zdravo, Bandži. -Ćao, Nejt.
Dobro sam. -Ovo su moje ćerke. Ovo su Nora i Mer. -Zdravo. -Zdravo. -Ćao.
Bože. Prelepo je. -Da. -Vidi. -Bandži prati kretanje čopora kroz rezervat.
Da. -To je sjajan posao. -Čoveče. Hvala ti.
A ono gore je čopor Nandi.
Da. -Dobio je ime po veličanstvenom matrijarhu tamo u sredini.
Da, a mužjaci su Kuda i njegov brat Kave.
Kave? -Kave?
Kave. Kave. -Kave. -Kave.
Da li smo bezbedni ovde?
Na sigurnom ste. Bezbedni ste.
Upravo su dokrajčili sinoćnji plen. -Dobro. -Da.
To je ludo. -Trebalo bi da se približimo...
Dobro. Sve je u redu. -Uplašila si se.
On vam samo daje do znanja da je tamo.
Kod lavova ovako to funkcioniše,
ženke love, a mužjaci štite čopor.
Od čega ih štite? -Obično od drugih lavova.
Na svakog lava izvan ove porodice
koji dođe na njihovu teritoriju,
Kuda i Kave će skočiti,
počeće da mu kidaju udove ili će umreti pokušavajući.
To je zakon džungle, narode.
To je jedini zakon koji je ovde važan.
Kakva je to puška?
To je puška za omamljivanje.
Za svaki slučaj.
Nadam se da nam neće trebati.
Nadajmo se. -Hoćemo li da uradimo ovo? -Da. -U redu.
Samo si je stavio tu unutra?
Strelica ide... -Oni obično krenu na najmanjeg,
pa bi možda želela da uzmeš ovo.
Šta? Stvarno? -Za svaki slučaj. Ne, šalim se.
Ne, ne smeš da imaš ovo. -Definitivno ne smeš.
Nećeš valjda da ideš tamo, je li?
Šta on to radi? -On će... Otići će. Mer. -Šta je?
Kuda ćeš? -Da uslikam neke slike.
Zašto uvek moraš da budeš tako hrabra?
Ništa mi se neće dogoditi. Šta on radi?
Samo im pokazuje da se ne plaši.
Odgajio ih je od mladunaca, zapravo.
Poslali su ih u divljinu dok su bili još mali.
Ćao, momci. -Stani.
Vidim vas, momci.
Zdravo, momci.
Zdravo.
Vidim te tamo.
Polako.
Polako, polako.
U redu.
Ko je veliki dečko?
U redu.
Polako, Kuda. Ne igraj se tako grubo.
Ne igraj se tako grubo, momče.
Ne igraj se tako grubo.
I ti želiš malo ljubavi? Želiš malo ljubavi, da.
Samo malo. Šta se desilo...
Šta se desilo tvojoj devojci?
Šta nije u redu sa Nandi?
Nandi?
Jesi li dobro, devojko moja?
U redu.
Samo prilazim malo bliže.
Šta nije u redu sa tvojom šapom, devojko?
Molim te, samo malo bliže. Da te pogledam.
Samo želim da pogledam. Daj da vidim. Dobro. U redu.
Dobro, idem. Idem.
Bandži. -Da?
Ima ranu na šapi.
Mislim da je metak, ali nisam siguran.
Moram da priđem bliže, ali to se sada neće desiti,
pa vidi da li možeš da nađeš veterinara.
U redu. Sada ima previše bažinija.
Da, verovatno, čoveče. -Šta je bažini? -Dođavola. -Lovokradice.
Ilegalni lovci.
To je bilo baš lepo, čika Martine. -Video si to?
Uvek moraš da praviš cirkus?
Hoćeš da probaš? -Ja? -Da. -Ne. -Hajde, tata.
Probaj. Samo jednom. -Ne.
Samo zagrli lava i slikaj se s Mer.
Moj tata ne voli da se grli.
Ne? -Ne. -Šta? -Samo se kucne pesnicom.
Volim da se grlim.
Pokušaću da pozovem pomoć.
Drago mi je što sam te upoznao. -Takođe.
U redu, Bandži. -U redu, Nejt.
Živeli, Bandži. -Dr Nejt, brate.
Šta se desilo tamo? -Nije bila previše srećna.
U pitanju je ženka.
Ranjena je. -Ranjena? Kako?
Lovokradice. Ima jedno Tsonga selo odmah uz put, narode.
Nije li problem da svratimo tamo?
Ne. Uradimo to. -Želim da pitam ljude da li su nešto videli. -Hajde. -Idemo.
Misliš da je možda neko u selu video šta se dogodilo?
Da. Video nešto, čuo nešto.
Nešto neobično, znaš?
Sigurno ne želiš lavlji zagrljaj?
Poslednja šansa?
Neka. -U redu. Dobro.
Sve je gore i gore.
Nekada su lovokradice samo jurile slonove i nosoroge.
Sada aktivno idu na lavove.
Zašto? -Prodaju zube,
kandže, čak i kosti na crnom tržištu.
To je užasno. -Da.
Sada i za njih postoji tržište.
Kosti?
Pa... -Ne znam, čoveče.
Čitala sam o anti-lovokradicama na internetu,
i rekli su da... -Prestani.
Šta je?
Čitala si o anti-lovokradicama na internetu? -Da. -Stvarno?
I šta je pisalo, Nora?
Pa... -Ne, šta je pisalo?
U redu. Pa, rekli su da su ti ljudi zapravo lovili i ubijali lovokradice.
Čuo si za takve priče,
je li tako, čika Martine?
Zar ne? -Da.
Pa, jesi li ti neki anti-lovokradica?
Mi samo pokušavamo
da zaštitimo životinje u svakom smislu.
Narode, slušajte, ovo nije turističko selo.
U redu? Ovo je stvarno mesto gde ljudi žive.
Hvala.
Molim te samo budi što je moguće ljubazniji.
Možda dobijemo malo pića u baru.
Klin se klinom izbija? -O, ne.
Mer, možeš da slikaš,
ali prvo ih pitaj, u redu? -U redu.
Tsonge su jedni od najljubaznijih ljudi koje ćete ikada sresti.
Govore neku vrstu vende.
Mama je učila Noru i mene.
Stvarno? -Pre nego što je umrla.
Razumeš tšivendu? -Razumem tšivendu.
Dobro zvučiš. Sviđa mi se to.
Hvala, tata.
Gde su svi?
Zdravo? -Zdravo?
Zdravo?
Nora. Vidi, Nora.
Tu su koze. -Vatra još tinja.
Ćao, druže.
Zar ne izgledaju kao dalmatinci?
Ćao.
Mer, ne smeš da slikaš.
Nema veze. -Mer, prestani da slikaš.
Zašto? -Prestani. Samo...
Tako su slatki. -Misliš li da čika Martin ubija lovokradice?
Šta ti misliš, gospođice Sveznalice?
Ali u članku piše da to anti-lovokradice rade.
Hajde. Nora!
Šta je? -Ne smeš tek tako da odlutaš.
Hajde. -Da li te to plaši? -Ne.
Imam širok dijapazon emocija na raspolaganju, Mer.
Izgledaš mi uplašeno, Nora. -Ne plašim se, Mer.
Devojke. Ne udaljavajte se.
Ostanite blizu.
U redu?
Martine. Hajdemo odavde. Važi?
Važi.
Isuse. Stani. Nejt, vrati kod devojčica. -Šta?
Vrati se kod devojčica odmah.
Nemoj im dozvoliti da uđu ovde.
Tata, šta je? -Tata, šta se dešava?
U redu je. Samo ostanite blizu.
Martine?
Bože. Isuse Hriste.
Devojke, morate da idete.
Ne smete da vidite. -Šta je? -Treba samo da odete na trenutak.
Odmah dolazim. -U redu.
Šta se desilo ovde?
Nemam pojma, čoveče.
Isuse Hriste. Neki od njih su moji prijatelji.
Sranje. Šta je ovo uradilo?
Jedina stvar koja ima smisla je lav, ali...
Mačke to ne rade, znaš? -Šta?
Lavovi to ne rade.
Čuo sam priče, ali takvog lava nikada nisam video.
Ima li nekog živog tamo?
Ne.
Sranje. -Većina u ovom selu su žene i deca, brate.
Misliš li da su ostali pobegli?
Nadam se.
Ovo je loše.
Pored ovolike krvi, već bi trebalo da su hijene u blizini.
Šta to znači?
To znači da šta god da je ovo uradilo...
Još uvek je tamo?
Ja idem po pušku. Ti idi po devojke.
U redu. Mer! -Tata. -Moramo da idemo.
Nora. Gde ti je sestra?
Igrala se s kozama.
Gde je ona? -Ne znam.
Nora? Ona...
Gde je Nora? -Tata, bila je iza mene. -Kako to misliš, bila je samo...
Nora, hajde! -Nora, moramo da idemo, dušo! Idemo!
Nora! -Mer, gde je ona?
Ne znam da li se sakrila... Ne znam gde je...
Šta pričaš... Nora! -Nora!
Nora, moramo da idemo!
Nora, hajde! -Imala si jedno zaduženje, Mer. Samo to. Da paziš na sestru.
Nora! -Nora, hajde!
Nora! -Nora!
Idi proveri tamo.
Nora! -Nora!
Nora, da li me čuješ?
Nora! -Nora!
Mer, molim te! -Nora!
Da li me čuješ?
Sranje.
Nora!
Gde si? -Tata!
Dušo.
Dobro si? Jesi li povređena?
Pogledaj me. U redu.
Ona ima...
Bandži, čuješ li? Imamo problem u selu.
Nora, ne brini. Bićemo dobro. Nora.
Bandži, javi se. Ovde Martin. Da li si još uvek na terenu?
Nora. Nora, sve će biti u redu.
Slaba vajda.
Planina blokira CB radio signal.
Postoji sezonska ispostava na oko 6 km uz put odavde,
pa ću otići dole i prijaviti ovo.
Ne mogu... Tata, želim da idem kući. -Idemo kući, u redu?
Zovi koga god moraš kad se vratimo.
U tom selu ima oko 15 porodica.
Znam neke od tih ljudi. Neću ih ostaviti ovde.
Misliš li da je još neko živ? -Ne znam.
Šta je to? -Molim te!
Uspori. -Pomozi mi!
Uspori.
Narode, ostanite u autu.
Šta? -U redu je.
Šta on to radi? -U redu je. Sve je u redu.
Mutende. -Martine.
Samo sekund, devojke.
Koliko lavova? Lavovi. -U redu je.
Koliko?
On je iz sela. Treba mu pomoć.
Nek devojke ostanu u kolima.
Dobro si? Je li on dobro? -Šta se događa?
Biće on dobro. Samo ostanite u autu.
Hoće li biti dobro? -U redu? Samo ostanite u autu. -Samo se ti drži.
Zove se Mutende. -U redu.
Otišao je s par momaka da pokušaju da ga ubiju, kao što sam i mislio. -Dobro.
Sredio je i njegovog brata. -Imaš li pribor za prvu pomoć? -U autu.
U redu. Šta on to govori? -To znači "đavo." -Đavo. Dobro.
U redu, Mutende...
Samo se smiri.
Šta je?
Martine. Vrati se. -Vrati se kod devojčica. -Druže, dođi ovamo.
Nejt, vrati se u auto. -Samo se smiri.
Moramo da izvučemo ovog tipa odavde.
U redu. Samo ostani ovde. Vratiću se.
Tata. -Gde je prva pomoć? Gde je prva pomoć? -Šta?
To je bio lav? -Martin reče da je prva pomoć ovde. Gde je? -Tata!
Šta je? -Da li je to bio lav? -Stišaj se. -Da. U redu?
Samo se smirite.
Tata, šta se dešava? -Dobro. U redu. Ne, ne.
Lavovi? -Čika Martin je tamo.
Vidi da li možeš da nađeš nekoga na radiju.
Važi, ali Martin je rekao da smo van dometa.
Briga me šta je Martin rekao. Pokušaj. -Dobro, ali, šta da kažem? -U redu?
Tata, šta da kažem? Tata! -Samo im reci da... -Tata, šta...
Reci im da smo nadomak Tsonga sela, u redu?
Tsonga selo. U redu. -3 km uz put. Imamo povređenog muškarca. Reci im...
Samo ne paniči, važi? -U redu. -Mer. -U redu...
Alo?
Javiće se.
Upomoć. Da li me neko čuje?
Čoveče.
Dobro si?
Hajde. Drži se.
Hajde.
U redu. U redu je.
Šta je to bilo?
Martine!
Tata, vrati se!
Dobro. -Tata!
Idem napolje. Samo... -Čekaj, Mer. Molim te.
Ne, ostani. -Molim te. Mer! Ne ostavljaj me! -Ostani. Samo diši. U redu je.
Nora, tu sam. -Čoveče.
Jesi li ovde gore?
Martine!
Sranje. Ulazi u auto!
Ulazi odmah u auto! -Tata!
Jeste li dobro?
Nora, ostani dole. Ostani dole.
Ostani dole.
Ostani dole. Ostani dole.
U redu je.
Idi tamo, Mer! Idi tamo!
Idi...
Sedi za volan!
Sedi za volan, Mer!
Vozi!
Pazi! Nemoj da udariš čoveka!
U redu.
Mer.
Mer, jesi li dobro? Dođi ovamo.
Dođi ovamo. Pogledaj me. Jesi li se povredila? -Tata.
Gde je lav? -U redu.
Nora.
Diši. Uspori.
Tako. Eto. Tako je.
Dobro ti ide.
Dušo, tako mi je žao. Tako mi je žao.
Šta se dođavola upravo dogodilo?
Da li je još uvek tamo?
Budi pažljiv. Nemoj da se posečeš.
Samo ostani tu.
Lav je stvarno razbio taj prozor.
Pomeri se. -Šta se dogodilo čika Martinu?
Moja noga.
Dobro me je dohvatio.
Moramo da odemo po pomoć, u redu?
Hajde.
Hajde...
Hajde, hajde.
Jesmo li zarobljeni ovde? -Ne.
Ne, Nora, nismo ovde zarobljeni, u redu?
Neko će nas naći. Neko će naići. -Ne znamo to.
Čika Martin je rekao da je ovaj deo rezervata zatvoren za javnost.
A radio ne radi, tata.
Da li uopšte znamo gde smo? -Mer.
Znamo li gde smo... -Mer! Daj, bre.
Samo prestani, u redu? Prestani.
Narode?
Šta ako taj stvor nije otišao?
Još je možda ovde.
Stani. Ne, ne. -Ne, ona je u pravu.
Ne, ali nismo daleko odmakli, tata.
Još je možda tamo.
Nejt, javi se.
Šta je to? Stani.
Čujete li radio? -Nejt, čuješ li me?
Čujete li ga?
Martine. -Nejt, čujem te.
Možeš li da li me čuješ? -Da.
Da, čujemo te.
Da li me čuješ? -Da, Nejt, čujem te.
Čujem te.
Šta se desilo, druže? Jesi li bio napadnut?
Ja sam u lošem stanju, brate.
U lošem si stanju?
Šta se desilo? U kakvom si stanju?
Lav...
Lav je došao niotkuda, znaš?
I, ne mogu da stojim.
Moja noga...
Noga mi je pocepana.
Gubim previše krvi.
Mislim da ću se onesvestiti.
Da li su devojke dobro?
A Mutende, da li je on dobro? -Da.
Da. Ne, Mutende nije preživeo.
On nije preživeo, ali devojke su dobro.
Mi smo tu. Mi smo dobro. I, džip...
Crkao je, čoveče.
Ne znam šta da radim sada.
U redu? Ne znam šta da radim.
U redu. Ostanite tamo.
Neko će doći.
I, ostanite u autu.
Vidim...
Vidim zvezde, čoveče, vrti mi se u glavi.
Martine, slušaj me.
Pašćeš u šok, u redu?
Treba da zaustaviš krvarenje. -Mer, da li je dobro? -Da. Biće dobro.
Ne moram da naglašavam to, u redu? Treba da skineš kaiš...
Obmotaj ga oko svoje noge,
i zategni ga jako.
Već sam to uradio, ali ne pomaže.
Zagrizao je stvarno duboko, čoveče.
Sve do kosti.
Uradio si to? Dobro.
Imaš li upaljač kod sebe? Onaj zipo?
Da.
Imaš ga? Učini mi uslugu.
Izvadi svoj nož, u redu?
Neću ti se svideti zbog ovoga,
ali treba da zagreješ taj nož koliko god može.
Mora da bude vruć kao u Hadu, druže.
Zatim ga moraš staviti na arteriju.
U redu? I treba da ga položiš tamo dok je stvarno vruć.
U redu? Zaustavićemo krvarenje. -Koliko vremena? Moramo da odemo po njega.
Stani, Mer. Stani. Kako ide? Je li vruć? -Da.
Reci mi kad bude gotovo, druže. Hajde, reci mi kad bude gotovo.
Dobro, uradiću to.
Druže, čuo sam te. -Dobro je.
Čuo sam te.
Blizu si.
Slušaj...
Pokušaću da dođem do tebe, u redu?
Da li je on dobro?
Razumeš li to, Martine? Pokušaću da dođem do tebe.
Gde je on?
Tata, evo. On je verovatno... -Nemoj, Nejt.
Nisam sam.
Šta?
Bulji pravo u mene. -Lav bulji pravo u tebe?
Bože. -Zašto bi to radio?
Tata, moramo da odemo po njega. -Drži se.
Kučkin sin bulji pravo u mene.
Tata, moramo da odemo po njega smesta.
To ne zvuči kako treba, druže. Šta se događa?
Druže, to ne zvuči prirodno.
Prema mom mišljenju, rekao bih da sam ja mamac.
Moramo da dođemo po tebe, druže.
Ako ostaneš tu, umrećeš.
Tata, iskrvariće.
Rešićemo mi ovo.
Ne možemo ga ostaviti tamo.
Ne razumeš.
Sada smo na njegovoj teritoriji.
Martine, slušaj. Sedi mirno.
Moram da razmislim o ovome.
Tata, a puška za omamljivanje? -Gde je? Nađite je. -Da.
Martine, ne mogu da te ostavim tamo, druže. Nema šanse. -Ne vidim ništa.
Vidiš li je? -Ne vidim je. -Ne, ali znam... -Ne vidite je? Samo malo.
Daj da se vratim tamo. Nora, pomeri se tamo.
Tata, tvoja noga. -Samo se pomeri tamo.
Čekaj. Tata. -Samo se pomeri tamo.
Čekaj. Tata!
Šta je? -Slušaj me.
Noga ti je pocepana. -Šta mi je s nogom? Sranje.
Nije toliko strašno.
Sve je u redu. Stalo je. To je samo površinski.
Sve je u redu. Vidiš li je? -Ne, ne vidim.
Ne? A ova kutija? Proveri u ovoj kutiji.
Zaključana je. -Zaključana?
Prokletstvo. -Vidi da li ima ključ tamo.
Ne, ima samo jedan. -Ništa?
Brzo pregledaj pretinac za rukavice. -U redu.
Nema ništa u pretincu za rukavice.
Samo malo. -Ne popušta.
Bože. Da li si dobro? -Jesi li dobro? -Da, dobro sam. -Svaka čast.
Otvori ga. -Pazi na prste.
Koji je plan?
Imamo... To je to.
Tata, znaš li kako da sastaviš to čudo?
Ne, nemam pojma. -Ja znam kako.
Otkud ti znaš kako da to sastaviš?
Jer sam pazila kada ju je Bandži ranije sastavljao.
Ne može biti toliko teško. Kako to ide? Znaš kako ovo da koristiš?
Ne. -Da bi to koristila, pritisni to dugme samo kad pričaš, u redu?
Dobro. -Gde ovo ide? Šta je Bandži rekao? -Postaraj se da brojevi...
Tata, postaraj se da brojevi idu tamo. -Baš ovde? -Da.
Martine, čuješ li me? -I onda zavrneš. -Da zavrnem ovde? Martine, čuješ li me?
Jesi li još tu?
Ovde sam. -Dobro.
Imamo pušku za omamljivanje.
Ako upucamo ovog stvora, dobili bismo na vremenu
da dođemo po tebe. -Ne.
To je užasna ideja.
To je...
Moramo pokušati. U redu?
Lav je otišao.
Ne vidim lava.
Odlutao je. -Šta? -Šta?
Ostanite u vozilu.
Martine, trenutno nemamo izbora.
To je najbolje što možemo da uradimo.
Imaćeš samo jedan pokušaj, druže,
ali ako...
Ako možeš da ga pogodiš, dobili bismo nekoliko sati.
Mogu ja ovo. Nećemo da te ostavimo tamo.
Jednostavno ne možemo. -Idi negde gde je visoko.
Otvori šiber. -U redu.
Tata, ne, moraš... -Ne, ne. Ne taj.
Ne, narode! Stanite. -Možeš li prestati da ga diraš?
Ne dirajte ga. Ostanite u autu, u redu? -U redu.
Pazi se.
Dobro. -Tata.
Pazi se gore. -Molim te.
Klonite se razbijenog prozora.
U redu. Dodaj mi tu pušku.
Uhvatio si je? -Da.
U redu.
Jesi li dobro? -U redu.
Daj Martina na radio. -Dobro.
Pitaj ga šta treba da tražim.
Šta treba da traži?
Kretanje. Sve što baca senku.
Šta? Šta je rekao? -Traži senke.
Senke? -Senke, da.
Senku koja se kreće. -Dobro.
Ima gomila senki.
Vidiš li nešto?
Ne, ne vidim...
Tata, vidiš li ga? -Samo malo.
Samo malo.
Ne. -Pitaj ga gde je ili tako nešto.
Pitaj ga za orijentir u njegovoj blizini.
Nešto drugo, nešto što mogu da vidim.
Postoji li neki orijentir koji može da pronađe? Bilo šta da te nađe. Gde si?
Može li da vidi lovačku čeku?
Šta je rekao? -Šta je lovačka čeka?
Rekao je da potražiš lovačku čeku. -Lovačku čeku? Kako to izgleda?
Kako to izgleda? -To je jedina stvar koju je napravio čovek...
Na stubovima je.
Jedina stvar koju je napravio čovek na stubovima, tata.
Samo malo. Ne vidim je.
Ne vidim je.
Ne vidim ništa.
Ne vidim je.
Ne, ne vidim... -Vidiš li je? -Tata! Tata, eno je onamo!
Gde? -Gde? -Tamo je, tata.
Vidiš li je? -Ne. -Tamo je. -Gde? -Ne vidim je. -Čekaj. Vidim je.
Prestani da pomeraš auto! Prestani da ljuljaš... -Gde ćeš?
Mer! -Mer, šta radiš? -Proveriću da li mogu da vidim čika Martina.
Vrati se u auto odmah. -Mer! -Ne, moramo nešto da uradimo, ili će umreti.
Neću nikuda da idem. -Mer, vrati se! Ja ću to! Vrati se u auto!
Proveriću da li mogu da ga vidim. -Mer! Ja ću da idem!
Mer, rekao sam da ću ja da idem!
Tata! On je ovde!
Trči, Mer!
Skloni se od auta odmah! -Evo!
Dodaj mi još jednu! Brzo! Dodaj! Brzo! -Evo!
Evo, tata! Uzmi! -Baci.
Tata!
Skloni se, Mer!
Tata, jesi li dobro?
Tata!
Tata, molim te odgovori mi!
Molim te, tata!
Tata, vidi, puška je na drugoj strani.
Tamo je.
Tata, on dolazi!
Ne. Nora!
Skloni se od prozora! Ostani pozadi!
Tata, molim te pomozi! On je na autu!
Tata!
Tata, uzmi pušku. Zgrabi je!
Požuri!
Čika Martine. -Ovde sam.
Dolazim.
Da li si dobro? -Mer, šta radiš ovde?
Ne brini. Odvešću te nazad u džip.
Rekao sam ti da ostaneš u autu.
Odvešću te nazad, čika Martine.
Tata, jesi li dobro? -Da. Da li si ti dobro?
Da. -Da li je otišao?
Da li je otišao? -Da, otišao je. Da.
Da li si dobro?
U redu. Dobro si?
Da. -U redu. Svaka čast.
Svaka čast. -Hvala. -Zatvori prozor. U redu? Zatvori prozor.
Mer!
Mer, vrati se! Mer, čuješ li me?
Dovešću tvoju sestru. Ostani tu.
Mer, čuješ li me?
Tata? Nora? -U redu.
Mer, javi se. -U redu. -Martine, jesi li dobro?
Da, dobro smo. Jeste li vi dobro?
Šta se desilo s lavom? -Tvoja sestra mu je zabila strelicu u dupe.
Stvarno? -Nego šta.
U redu. Skoro smo stigli, i dobro smo.
Hajde. Jedan, dva... Samo napred.
Dobro. -U redu je.
U redu je, čika Martine. -Dobro.
Mislim da je imam. -U redu je.
Mislim da je imam. Mer.
Možeš li da dodaš pincetu?
Koju? -Treba mi... Da, ta.
Želim da stegneš ovde.
Drži čvrsto i ne puštaj.
Razumeš li?
U redu. Nora, možeš li da pogledaš da li u toj kutiji ima neki konac?
Možeš li mi reći šta ima? -Ima najlonski... -Šta ima?
Svileni i polipropilenski. -Dobro.
Daj mi svileni od 16 milimetara.
Ima svileni 3/0 od 18 mm. -Bravo.
Nije savršeno, ali poslužiće.
Jesu li ti ruke čiste? -Definitivno ne.
Uzmi tampon s alkoholom, obriši ruke,
i onda dodaj kutiju s koncem s iglom nagore, u redu?
U redu. -Mer. Dobro si?
U redu. -Mnogo krvari. -Znam. Znam.
Samo se smiri. Kako ti ide, Nora?
Dobro.
Onesvestiće se u trenutku.
Biće on dobro. U redu? -Da.
Evo. Ne, okreni to. Okreni mi to.
Bravo. U redu. -Dobro.
Dobro.
U redu.
Imam je.
Dobro, možeš da pustiš. -U redu.
Narode. -Svaka čast. -A lav?
Martin je rekao da će ga sredstvo za omamljivanje držati par sati.
Do tada ćemo daleko odmaći.
Ali to je isti lav, zar ne?
Onaj koji je pobio sve one ljude u selu?
Mora da je on.
Nora, jesi li sigurna da si zabila strelicu u tog stvora?
Šta? -Bože. -Da. -Bože.
Da. -Bože.
Tata, sredstvo za omamljivanje već prolazi.
U redu. Ne paničite.
Mislila sam da će biti u nesvesti satima.
Alo? Ima li nekoga tamo? Prijem.
Molim vas, potrebna nam je pomoć.
Ako me neko čuje, neka se javi.
Narode, moramo uzeti u obzir da ćemo biti
u ovom vozilu neko vreme. Stoga...
Džip je crkao, i sve dok je taj stvor tamo moramo da čuvamo ovu vodu.
Koliko imamo?
Imaš jednu tamo.
Koliko god ima u ove četiri flaše za sada.
Tata, to nije dovoljno. -Znam,
ali moraće da potraje do sutra. -Ne, neće za 4 osobe.
Moraće da potraje do sutra. -Sutra?
Neko će nas naći.
Obećavam ti.
Nemoj davati još jedno obećanje koje ne možeš ispuniti. -O čemu govoriš?
A ono kada si poveo Noru u vožnju kočijom i što si joj obećao
da naša majka neće da umre? -Šta?
Ne, to nije fer. -Nora je došla kući te noći,
i bila je srećna, držala me je za ruke i uveravala me da će naša majka
biti dobro jer si obećao. -Mer, hoćeš li samo umuknuti
na jednu jebenu sekundu, molim te? -To nije fer.
Samo pričaš.
Dobro, narode.
Stani na trenutak, važi?
Daj, bre, Mer. -Nora, pogledaj me.
Žao mi je, tata. -Nora, nemoj da ti bude žao.
Ne mogu da ti verujem trenutno.
Uvek sam mislila da ćete se pomiriti.
I ja sam to mislio.
Žao mi je.
Reci mi da sam kod kuće u krevetu.
Kod kuće si u krevetu, druže.
Toplo, udobno.
Vidi, evo malo vode.
Obećaj. Samo se opusti.
Ne napreži se previše.
Tako je.
Devojke su dobro?
Da.
Hvala Bogu.
Šta se desilo sa lavom?
Sredstvo za omamljivanje nije mnogo uticalo na njega
ali ga nisam video od pre mraka.
Možda je odustao.
Možda.
Možda ne.
Svi znaju da je ranjeni lav opasan,
ali ja nikada nisam video ovako nešto.
Višestruki napadi bez da jede svoj plen.
Napad na vozilo.
Lavovi to ne rade.
Kao da on zna ko mu je pravi neprijatelj.
Šta to znači? -Lovokradice, znaš?
Ubijaju lavove,
rasturaju čopore, a onda...
Pa...
Sada oni uzvraćaju.
Ovaj lav se odmetnuo jer su mu ubili čopor,
a sada napada sve nas.
Moram da izvedem svoje ćerke odavde.
Radio ne radi.
Nemamo vode.
Druže, ne mogu ti pomoći.
Jedva osećam nogu.
Ne smeš sam izaći tamo.
Kilometrima si daleko od bilo kog mesta.
Najbolje je da ostanete ovde i čekate pomoć.
Ako izađeš tamo bez oružja, bićeš ti protiv njega,
a to nije borba u kojoj ćeš pobediti.
Radiš ono što je najbolje za ove devojke danas.
Amahle bi bila ponosna na tebe.
Ne idi.
Popile ste vodu?
Zašto ste morale da popijete...
Mer.
Nora.
Martine.
Gde su devojke?
Devojke.
Šta...
Mer! Nora!
Sranje. Šta koji...
Mer!
Devojke!
Natanijele.
Trebaš mi. Trebaš mi blizu mene.
Trebaš mi. -Da li si dobro?
Amahle.
Da li si dobro?
Mer.
Šta nije u redu?
Voleo sam vašu mamu.
U redu?
Voleo sam je svim srcem.
Obećavam ti.
Jednostavno nije išlo.
Mislio sam da imam više vremena.
Mislio sam da mogu to da rešim.
Sada svaki put kada te pogledam, vidim toliko nje u tebi.
Treba da mi oprostiš.
Možeš li da uradiš to?
Šta je to bilo? -Ne znam. Upalila si radio?
Nikad ga nisam ni isključila. Samo...
Ali, tata, možda me je neko čuo.
Možda je spasilačka ekipa. -Daj da pojačam. Stani.
Samo malo.
Čuješ li ih?
Govore li nešto? -Šta je rekao?
Čujemo vas. Čujete li vi nas?
Reci im gde smo. -Pokušavam.
Ne mogu da provalim šta govore.
Kis. -Prijem. Da li nas čujete?
Jesu li to oni?
Je li to...
Mislim da su čuli.
Tata, oni imaju oružje.
Zašto imaju oružje? -To su lovokradice.
Bože. -Oni su lovokradice.
Šta god da se desi, samo ostanite u vozilu.
Samo ostanite u vozilu, u redu?
Šta ima? -Čekaj.
Stani. Stani, čoveče.
Ti stani. -Dobro.
Šta ima? Treba nam pomoć.
Napadnuti smo i potrebna nam je pomoć.
Ti si Amerikanac. -Da. -Daleko si od kuće, Amerikancu.
Da. Moj prijatelj je u lošem stanju...
Ko su one? -Moje ćerke. To su moje dve ćerke, u redu?
I moj prijatelj je u lošem stanju.
Treba mu pomoć odmah. -Ne bi trebalo da ste ovde.
Ovo je veoma opasno mesto. -Ne, znam to.
Napadnut sam, i kažem ti, čoveče,
samo mi treba prevoz odavde. To je sve.
Ko te je napao? -Lav.
Bio je ogroman. Ubio je celo selo.
To je veliki mužjak koji je pobegao.
On je iz čopora kojeg smo sinoć ubili.
Izvinite.
Moramo svi da idemo odavde.
Kad ste poslednji put videli tog lava? -Ne znam. Pre oko 2 sata.
Brate, mogu li da ti platim?
-Nije ti brat, čoveče. -Ne, ne.
Vi ste lovokradice, zar ne? -Možemo uzeti dolare. -Nismo lovokradice.
U redu, neću reći... Čoveče.
Moraš to da spustiš dole. To su moje ćerke. Ne, ne. Smiri se.
Možeš uzeti američke dolare? -Da, imam...
Mogu da ti platim. Da. -5.000 američkih dolara.
Da, razumem te. U redu?
Moramo da istovarimo tovar pre nego što stignemo u selo.
Hvala ti. Cenim to.
I neću reći ni reč. -Kažeš da su troje unutra, uključujući i tvog prijatelja?
Da. Samo... -Tata, šta se dešava?
Oni će nam pomoći da odemo odavde.
Šta je ovo?
Šta koji... -Tata!
Znam ovog čoveka. -Smirite se!
Dobro. Sve je u redu, dušo. -On je čuvar!
Šta radiš, čoveče? Spusti pištolj.
-On je ubio trojicu mojih ljudi.
Dobro, čoveče. Samo se smiri. U redu?
Ne diraj je! -Tata!
Ne! Ne, ne! -Drži ga tamo!
Ostani dole!
Pusti je.
Stanite!
Dolazi!
Nora! Nora, dođi ovamo!
Dođi ovamo! Dobro.
Idemo odavde. Hajde.
Ulazi! Jesi li dobro? Mer, jesi li dobro?
Evo naše šanse da odemo odavde.
Uzmite vodu i medicinski materijal.
Ja ću uzeti onaj kamion, primaći ću ga,
i stavićemo čika Martina u njega, važi?
Dobro. -U redu je, ostanite ovde.
Dobro je. Dobićeš pomoć.
Ne. Hajde. Ne, ne!
Nema ključeva. -Šta se desilo? -Jedan od njih ima ključeve.
Šta? -Moram da odem po ključeve.
Tata, ne znaš kako da upališ kola na žice? -Ne.
Ne znam kako da upalim kola na žice. Ja sam išao na medicinski fakultet.
Trebalo je da završiš dva smera. -Momak u žutoj majici,
on je vozio. Moram da ga nađem. Mora da on ima ključeve. -Tata, molim te ne idi.
Jedino onim kamionom možemo da odemo odavde.
Ne. -Mora da je otišao tim putem. Nije mogao da ode daleko. Čuli ste pucnje.
Bili su blizu. -Ne. Ne sviđa mi se.
Mer, ne pitam te da li ti se sviđa. Pazi na Noru i na strica Martina.
U redu? Možeš li da uradiš to? Imam voki. Biću odsutan 10 minuta.
U redu. -To je sve.
Molim te, tata. Nemoj da nastradaš.
Pazi se. -Kako se zovem?
Ogromni Naget Nejt. -Tako je. -Nejt. Uzmi njegovu pušku.
Dobro.
Deset minuta. -Budi oprezan.
Tata, molim te, budi oprezan.
Trebaju mi ti ključevi, čoveče.
Tata?
Tata, čuješ li nas?
Tata?
Tata, reci nešto, molim te.
Molim te, tata. Molim te.
Tata?
Da li me čuješ?
Tata, reci nešto, molim te.
Tata, čuješ li me?
Mer, vidiš li ga?
Ne. -Prošlo je već deset minuta.
Znam, Nora.
Mer, probajmo opet da ga dobijemo na voki. -Ne možemo, Nora. Ne odgovara.
Šta? Moramo nešto da uradimo, Mer.
Znam da moramo...
Šta? -Šta?
Mer, ne puštaj ga unutra, molim te.
Mer, ne smeš.
Mer, molim te.
Pogledaj njegovu...
Da li je tata dobro?
Mer, kuda je otišao?
Tata, molim te vrati se. Molim te.
Izvini zbog ovoga, čoveče.
To sam ja.
Da li me čuješ?
Tata, jesi li to ti?
Čujem te. Uspeo sam.
Uspeo sam. Ovde sam.
Imam ključeve. Vraćam se.
Vraćam se.
Da li si dobro?
Evo, čika Martine. Uzmi malo vode.
Hvala.
Evo.
Šta je? Šta nije u redu?
Ne mrdajte.
Ne gledaj u njega.
Ne gledaj ga u oči.
Samo se skloni od ovog prozora.
Pomeri se na sedište.
Ostani pribrana. Ja ga gledam.
Nora. -Mer, jesi li dobro?
Moraš da ostaneš mirna. -Evo, dečko.
Da li si dobro? -Moraš da ostaneš mirna, u redu?
Bićemo dobro.
Auto će se prevrnuti! Idite, narode!
Hajde, Nora! Smesta! -Hajde! Izađite!
Sakrijte se u lend roveru!
Idite, idite!
Dohvatio me je! -Idite!
Hajde, kopile!
Žao mi je, momče.
Nora. -Tata! -Sranje. Otkud vatra?
Džip je sleteo sa litice. -Gde je Mer?
Unutra je, ali je povređena. -Povređena je? -Da, od strane lava.
Mer. -Tata.
Dobro si? -Ne znam.
Mislim da sam dobro. -U redu?
Gde je čika Martin?
Bio je u džipu kada se prevrnuo.
Tata, mislim da nije preživeo.
Šta?
Pusti me da pogledam. Bože. -Da li je loše?
Ne, ne. Nije loše. -U redu.
Samo moram da pritisnem to, u redu?
U redu. -U redu?
Nora, jesi li dobro? -Da.
Dobro si?
Samo se nagni malo napred ovako. -U redu.
Dobro. -U redu je, Mer.
Dobro.
U redu. Pogledaj me.
Pogledaj me. U redu? -U redu.
Dobro. Dobro smo. Jesi li dobro? -U redu je, Mer.
Da. -Dobro. Sve je u redu.
U redu je, Mer. -Sve je u redu.
Dobro je. -Ostanite ovde, u redu? -Dobro.
U redu je, Mer. Dobro si.
Martine.
Dobro, narode.
Pokušaćemo da se vratimo istim putem gde smo bili juče, u redu?
Dobro. -Mislim da nemamo dovoljno goriva, pa...
tražite nešto što smo možda videli, u redu?
Dobro. -U redu?
Mer, jesi li dobro?
Dobro sam.
Samo mi je malo muka.
U redu. Vidi...
U redu. Dobro.
Ako ti se povraća,
prebrodi to disanjem, u redu?
Ne želim da naprežeš stomak.
U redu. -Ne znam koliko je duboka ta rana.
Razumeš? Da vidim da to radiš.
Daj da vidim. Tako je.
Drži pogled na horizontu, važi?
U redu. -Bićeš dobro. -Tako je.
Ne, ne.
Tata, vidi. -Šta? -Lavovi.
To je čopor koji nam je Bandži pokazao.
Da, bila je škola odmah iza ugla.
Da, ovde gore.
Čekaj, tata. Tata, zašto stajemo?
Ne želim da ostanem bez goriva Bogu iza nogu.
Ne s tobom u ovom stanju.
Videću da li mogu nešto da nađem da previjem ranu.
Ali, tata... -Nora, hajde. -Trebalo bi da nastavimo da vozimo. -Ne, znam,
ali mora da ima nešto.
Komplet prve pomoći, voda. -Tata, biću dobro. -Znam.
Ne, trebalo bi da idemo. -Dušo, znam.
Moram prvo da nađem nešto da te sredim.
Razumeš li?
Nora, drži ovo i budi blizu, u redu? -U redu.
I budi oprezna. -U redu. -Jedan, dva, tri.
U redu. Tako je. Hajde, hajde.
Stani. -Ne, ne.
Sve je u redu.
Dobro.
Nastavi, dušo. Nastavi.
Hajde.
U redu? -Da.
Alo?
Ima li ikoga ovde?
Tata, kakvo je ovo mesto?
Nekakva kuća za lovokradice.
Lovokradice kao što smo videli sinoć?
Ne. Da, ali oni neće doći ovde, u redu?
U redu. -Spusti to.
U redu, Mer.
Želim da dišeš, u redu?
Pogledaću je.
Dobro. -Kakav je osećaj?
To boli. -Boli? Da.
Mnogo. -U redu.
Moraću da nađem nešto da to previjem, u redu?
U redu. -Tata, ovde gadno smrdi.
Da, znam.
U redu.
Sačekaj. -Mer, bićemo dobro.
Moramo da nađemo medicinsku kutiju... -U redu je.
Vratiću se. Donećemo nešto.
Ili tako nešto, u redu? -U redu.
Dobro. -Hajde, Nora.
Obrati pažnju.
Nešto što liči na gazu, u redu?
Pogledaj tamo.
Vidiš li nešto? -Ne. -Ne?
U redu.
Dobro.
Bože. -Hajde. Hajde.
Bože, mrzim ove lovokradice.
Vidiš li nešto? -Ne.
Ništa?
Nora. -Da?
Stavi ovo na sto. -U redu.
Otvori ih.
Da li si dobro?
Drži se, Mer. Samo nastavi da dišeš.
Ali boli. -Znam da jako boli, ali...
U redu, Mer. Budna si.
Ovo će malo boleti, u redu?
Budi hrabra.
Opraću ruke i sipaću malo alkohola na to.
Obrati pažnju na ruku.
U redu.
Boleće. U redu?
Pripremi mi to. -U redu je.
Znam. Znam.
Moram da ga ubacim tamo. -U redu je.
Dobro. -Kako izgleda? -To je rana od životinje,
pa je sklona infekciji.
Ali razderotina ide duboko,
no izgleda da ne dodiruje nijedan organ.
U redu? Gde je druga? -Muka mi je, tata.
Muka ti je? Da.
Mučnina, to je zbog dehidracije i gubitka krvi.
Ali, slušaj. Znaš šta.
Biće ti bolje.
Dobili smo malo na vremenu.
U redu? -U redu. -Mislim da ćeš biti dobro.
U redu? Za sada.
Za sada? Šta? -Zezam se.
Devojke, slušajte, idem da vidim da li mogu da nađem vodu.
Ti ostani ovde, u redu? -Ne, tata. Šta? Ne. -Ne, ne.
Moraš da paziš na svoju sestru. Možeš li to?
Ona će me paziti, tata. -U redu.
Odmah se vraćam. -Požuri, tata.
Otići ćemo odavde.
U redu je, Mer. Samo me drži za ruku.
U redu? -Ovo izgleda loše.
Mer.
Hajde, hajde.
Da li me neko čuje?
Moraš da čučneš. -Ne mogu.
Mer, moraš da čučneš.
Mer. Mer, čučni.
Tata!
Devojke, ostanite dole! Ostanite dole!
Ostanite dole!
Devojke. Dobro ste?
U redu, hajde. Hajde.
Moramo da odemo odavde. -Čekaj, tata, puška. -Ne, prazna je.
Idi tamo. Hajde.
Dobro. U redu.
Hajde.
Hajde. Idemo.
Pazi kako gaziš.
Kako nas je našao ovde, tata?
Ne znam. Mora da je presekao kroz planine.
Evo.
Ne možeš? Hoćeš da te nosim?
U redu. Hajde. -Boli.
Jedan, dva, tri.
Evo.
U redu.
Prođi kroz ona vrata tamo.
U redu?
Hajde.
Hajde da te ubacimo ovde.
Tu ćeš biti bezbedna.
Hajdemo unutra. Dobro.
U redu.
Sedi ovde, u redu? -U redu.
U redu? -Dobro.
Tata, šta to radiš?
On neće stati.
Vi ćete ostati ovde. -Tata, o čemu pričaš? -Ne, ne.
Ne. -Ako ostanemo zajedno,
nećemo uspeti, u redu?
Tata! Ne. -Treba da mi veruješ...
Tata, ne! -Treba da mi veruješ sada.
Znam šta radim. Obećavam.
Veruj mi.
U redu. -U redu? -U redu. -U redu?
Dobro.
Da.
Držite ovu kapiju zatvorenu.
Razumete li?
Čekaj, tata. Volim te. Molim te...
I ja tebe volim. Volim vas.
-Volim te, tata.
U redu. Ostanite tu.
Stani, tata. Vratio se.
Tata, pazi se.
Hajde.
Njih ne možeš da imaš. Ne.
Dođi po mene. Hajde!
Tako je. Hajde.
Hajde. Prati me!
Hajde.
Uzmite puške za omamljivanje!
Sklonite lavove od njega odmah.
G. Nejt, ovde Bandži.
Gde su devojke?
Gde je moja ljubav?
Gde si?
Tako mi je drago što sam te našao.
Sve će biti u redu.
Tata.
Tata?
Pazi.
Dobro, tata. Molim te budi pažljiv.
Dušo, jesi li dobro?
Dobro sam.
Nora, jeste li dobro? -Da.
Da.
-Šta se desilo?
Naišao je Bandži s čuvarima rezervata,
i našli su nas. -Bandži?
Znao sam da mi se sviđa taj momak.
Odveo si onog stvora na teritoriju čopora.
Pravila džungle.
Znao si da će ga drugi lavovi ubiti da zaštite svoj čopor.
Samo sam pokušavao da spasem svoje devojke.
Mnogo te volim.
Volim i ja tebe. -Čika Martin bi bio ponosan na tebe.
I on bi bio ponosan na tebe.
Uskoro idemo kući.
Možda bi trebalo da se vratimo na još jedan odmor sa lavom.
Da li je preživeo? Lav? -Ne, tata.
Dobro me je udesio.
Ali preživeli smo.
Da, jesmo.
Mer, jesi uhvatila ovo?
Da. Tata... -Da vidim.
Mogu li da vidim, molim te? -Ne.
Hajde. -Narode, hajde.
Mer, da li je u kadru? -Da, Nora. Hvala vam.
Sigurna si? -Da.
Dobro. -Uhvatila si ga? -Da. -Mami će se svideti.
Čekaj, tata. Budi oprezan. -Pobediću te.
Molim te samo... budi oprezan.
U redu. Ova je za mamu, narode.
Bože. -Bože.
Preveo: Bambula