Cameron Turner.
La meg gjette. Latte, hvetemelk, ikke sukker.
Stemmer på en prikk, sir.
Jeg tar en Echo hvis du har.
Echo er mellomnavnet mitt. Var det alt?
Det var det, takk.
Greit. Betaling mottatt. Ordre kommer.
MELKESJOKOLADE
Takk, kompis.
Bare hyggelig, Cameron. Fin samtale. Ses i morgen.
Jeg kjenner broren min. Han er veldig følsom.
Hallo?
Hei. Ja.
Nei. Vi kommer til stasjonen nå.
Dette er Summit Park.
Vi ses snart. Greit.
Ha det.
Vær så god.
Toget står nå på Summit Park.
Neste stasjon er Stadium Avenue.
Herregud.
Å, faen.
Å, nei.
Å, faen.
Jeg beklager. Unnskyld meg.
Cameron.
Hei, Cameron. Det er dr. Scott.
Jeg vil ikke stresse deg mer,
men de siste bildene dine viser akselererende forverring.
Det er viktig at vi fortsetter med…
Lydløs.
Pig. Er du her ute?
Flink gutt.
Har dere spart mat til meg?
Dere spiste ikke all maten min i dag?
CORYS ROM
Vidunderbarn eller framtidig seriemorder?
Gleder meg til foreldremøte.
DAGENS HJEMMELEKSE GRRR
Velkommen til Arra House, Cameron. Fint å møte deg ansikt til ansikt.
Kom inn.
Dette er oppholdsrommet vårt.
Jøss.
SAMTYKKEERKLÆRING
TAUSHETSBETINGELSER OG ENDELIG SAMTYKKE
Jeg vet at noen av konseptene er ubehagelige.
Husk at hvis du bestemmer deg for ikke å gå videre
når som helst i evalueringsprosessen, forlater han ikke klinikken.
Og det er ingen risiko for at han får dette?
Som skissert, har vi modifisert de mest relevante trådene i DNA-et hans
for å hindre at det skjer igjen.
Hva skjer med ham hvis jeg ikke vil gjøre dette? Han bare…
Da legger han seg om kvelden, uvitende. Vet ingenting.
Vi kaller ham Jack inntil videre, hvis navnet er greit for deg.
Dette er kontrollrommet.
Og dette er Dalton.
-Velkommen, Cameron. -Hallo.
Han er psykolog og sjefstekniker.
Og det er hele teamet vårt.
Er dere bare tre?
Tre mennesker. AI-systemene gjør arbeid for 50 personer.
Før vi slipper deg inn,
må du slå av kameraene i kontaktlinsene og klokken din.
Ok.
Slå av kameraer.
Takk.
Skal vi gå inn?
Molekylært regenerert.
Skapt etter ditt DNA.
Cameron Turner til minste molekyl.
Drømmer han?
Ikke ennå.
Bare gjør det. Han kan ikke våkne.
Jeg beklager, doktor.
Jeg kan ikke gjøre dette.
Jeg vet hvilken enorm avgjørelse dette er.
Jeg vet hvordan du har det.
Men bare…
…det øyeblikket du forteller kona di, at du er dødssyk,
mister du muligheten til å gjøre dette. Du kan fortelle henne det,
eller gjøre dette med oss og la livet gå videre for familien din.
Men gitt din forverrede tilstand, er det ikke rom for utsettelser.
Ring meg, er du snill.
En brilleand.
Utmerket. Og denne?
Cory?
Hjelmfiskand.
Croissant!
Nei. Nei.
Kan jeg få blyantene dine?
Har du lyst på blyantene mine nå?
Det samme settet jeg har hatt i 22 år. Har du lyst på dem?
Du bruker dem 'ke.
"Ke"? Når begynte vi å si "ke"?
Du har ikke brukt dem siden Andre døde.
Hva er det med deg for tiden?
Jeg vet at du er kunstner, og at dette er vondt for deg.
Men dette er helsefokusert økologisk te.
Det er ikke et ayahuasca-brygg vi designer.
Når du gjør som kunden vil, klarer du brasene.
Så bare gjør som de sier.
-Greit. -Glad i deg. Ha det.
ØKOLOGISKE TEBLADER
Vil du ha en av disse?
NY MELDING
-Onkel Andre. -Kan du si "onkel Andre"?
Det er kloning, forresten.
-Nei! Nei, nei, nei. -Jo.
Teknisk sett er det ikke det. Det står det i artikkelen.
Det er gjenskaping.
Det spiller ingen rolle hva du kaller det. Det er rart.
Jeg blåser i hva de sier. Du ville skjønt at det ikke var et ekte menneske.
Jeg sier bare at rent hypotetisk,
hva om det var mulig? Hva om de faktisk får det til?
Det vil de ikke, Andre. For man kan ikke kopiere et menneske.
-Cameron? -Nei. Jeg holder meg utenfor.
Å, kom igjen.
Ingenting er som en god døds-prat om morgenen.
Ok.
-Er det morsomt? -Det er latterlig. Kom igjen.
Om mamma kunne sitte her med oss nå,
og vi ikke kunne se forskjell, så, ja.
Pokker ta etikken. Jeg ville sagt ja.
Men når det er sagt,
hvis de fjerner svakheten hun hadde for myk-rock,
-ville jeg ikke blitt knust. -Ja.
Sprø. Få se leppene, Poppy.
Der har vi det.
Ja.
MELDING FRA DR. SCOTT KAN VI MØTES?
Jeg vet hva du føler, men det er ingen løgn.
Når minnet om denne prosessen viskes ut,
våkner han hjemme den dagen som Cameron Turner.
Og ingen vet det. Ikke engang han.
Det er den eneste måten det fungerer på. Et rent bytte.
Hvor mange andre er det der ute? Jeg vil vite det.
Du blir vår tredje.
Dette vil bli like vanlig som en hjertetransplantasjon om noen år.
Kom tilbake og tilbring en uke med ham før du bestemmer deg.
Det er ikke bare min avgjørelse. Kona mi må vite det.
Enten bestemmer du at kona di ville ønsket dette, som krever hemmeligholdelse,
eller du bestemmer at hun ikke ville det, og forteller at du skal dø.
Uansett bestemmer du for henne.
Den kvinnen du skal få møte, aner ikke at hun er et duplikat.
EIENDOMSMEGLING
Det gjør heller ikke datteren, moren eller vennene hennes.
Så hvor er løgnen?
Hei. Mr. Turner, ikke sant?
Ja, Cameron.
-Du er ute etter en fireroms i området? -Ja.
Det er sjefen min, Samantha.
Jeg er datteren hennes.
Datter.
Hun er streng.
Men sett deg.
Jeg fikk inn noen fine i dag.
Du sa i meldingen at du har en sønn.
Ja. Cory.
Er han også overhodet?
Ja. Jo mindre, desto mer sjefete.
-Hei. -Hei.
-Ja? -Ja.
Spiser Cory middag hos Jessie?
Ja. Han kommer tilbake klokken åtte.
-Tar du en pause? -Ja.
Jeg tror vi får dr. Herbert til ultralyden.
Jeg venter på at de skal bekrefte, men det ser bra ut.
Ja.
Det er bra. Vi liker Herbert.
Er du klar for en sexy bowlingkule-kropp?
Jeg kan fortsatt ikke fatte det.
Vi skal forelske oss i en ny liten person igjen.
Sju måneder.
Hva er det?
Det går bra. Det er bare…
Det er bare…
Så, vi…
Cameron?
Det er bare en ny liten person. Og…
Jeg tror det fortsatt synker inn.
Å, bjørnen.
Cam.
Jeg vet at det tok en stund,
og jeg vet at vi ikke har vært oss på en stund,
men dette barnet vil gjøre oss godt.
Ja.
Det ordner seg. Greit?
Cory.
Cameron?
Jeg har ombestemt meg.
Kan jeg sette meg?
Hei. Jeg heter Cameron.
Kate.
Så du har møtt henne?
I går.
Hvordan har hun det?
Bra, tror jeg.
Prøvde hun å selge deg et hus?
Leilighet.
Det er det vi gjør.
En uke?
Og kundene kommer plutselig med dette i dag, uten forvarsel?
Hva er det som skjer?
Ingenting.
Designeren deres er syk, og de trengte noen her.
Jeg er lei for det, P, veldig.
Jeg skulle ønske jeg ikke måtte være borte akkurat nå. Tro meg.
Greit. Jeg må komme meg tilbake.
-Vi snakkes senere. -Greit.
Ok, Cameron.
Du vil sove under hele prosessen. Det vil ta rundt seks timer.
Ok. Han vil ha alt?
Hvert eneste minne fram til du mister bevisstheten i den stolen.
Du sovner om litt.
Ok. Jeg tror jeg…
Jeg tror…
Du har et øyeblikk. Du har en dag.
Takk.
Så han har alt?
Selv de minnene du har lagret dypt i underbevisstheten.
Alle de minnene er ikke bare mine.
De er min kones og min sønns.
Ikke en del av et eksperiment. Jeg skulle ønske jeg kunne snakke med henne.
Da de sendte "meg 2.0" tilbake,
og jeg så moren min se henne i øynene uten å vite at det ikke var meg,
så henne snakke med datteren min.
Jeg mener…
Og da de slettet minnene hennes…
Da jeg visste hun ikke var med på løgnen lenger, ble skyldfølelsen borte.
Vi deler onkolog, vet du.
Dr. Kerosima?
Ja.
Pasienten før meg var også pasient av henne.
Datteren din virket fornøyd. Det gjorde de begge.
Ja vel?
Hvor lenge har hun vært der ute?
Omtrent…
…førtito dager og seks timer.
Omtrent?
Sånn bortimot.
Kryssjekking av minner forsikrer oss
om at hans bevisste og underbevisste minner synkroniserer med dine.
Det vil føles rart i starten.
Bare prøv å bli i hvert minne.
Når du er klar, Cameron.
Hei.
Cameron. Jeg liker tegningen din.
Pust.
Det føles ekte, for det virker ekte for hjernen din.
Jeg gikk langt tilbake.
Det er normalt.
Systemet vil teste alle tidspunkter helt tilbake til fødselen.
Det er viktig at du gjør ditt beste for å bli i minnene
og ikke bryte strømmen. Ok?
Ok.
Når du er klar.
Hei, husker du meg fra for noen uker siden?
Ja. Du spiste sjokoladen min.
Jeg kjøpte også en Echo-plate.
Og jeg håper du har skjønt det nå.
Ja. Jeg skulle gjerne sett ansiktet ditt da du skjønte det.
Det var et rystende øyeblikk.
Jeg så deg sitte der,
og jeg… laget en greie.
Jeg har den i bagen.
Vær så god.
Jøss. Du er god.
Takk. Jeg innser nå at det får meg til å virke enda mer som en psykopat.
-Ja vel? -Men det er jeg ikke. Æresord.
En talentfull psykopat er bedre enn en talentløs en, så…
Ja. Det setter jeg pris på.
Jeg heter Cameron, forresten.
Cameron. Poppy.
Poppy.
Hyggelig.
Jeg skal av på neste.
Ok. Greit. Jeg skal la deg gå.
Beklager igjen at jeg spiste sjokoladen din.
Håper jeg ser deg igjen.
-Neste stasjon er Summit Park. -Ok, alt godt.
Alt godt.
Hei, Cameron?
Her.
-Nei, den er til deg. Behold den. -Gi den til meg igjen.
Ok.
Poppy.
-Er du redd ennå? -Jeg er litt redd.
Det er mye som foregår der.
Mener du den fæle greia jeg laget?
Ja!
Slipp meg ut.
Vent litt. Jeg er ikke klar for deg.
Vi har ventet på deg så lenge.
Hun minner så mye om Cory. Du er så søt.
Og så var det en tredje.
Jeg vil ikke se på deg. Da må jeg le.
Mamma.
-Jeg går ikke inn igjen. -Det går bra.
Jeg så henne på rommet sitt, og hun gråt og så veldig trist ut.
Er det på grunn av Andre?
Cameron Turner, tvillingbroren min, Andre.
Hei, Andre.
-Jeg skulle ha stoppet ham. -Nei, nei, nei.
Jeg skulle ha stoppet ham.
Det er min skyld, Cam. Det er min skyld.
-Jeg… -Går det bra, Cameron?
-Beklager. Jeg trenger et øyeblikk. -Greit.
Greit. Vi fortsetter.
Tar du fridager nå?
Ja, så vi kan være sammen når jeg er tilbake.
Jeg har prøvd å få deg bort fra skrivebordet i et halvt år.
Plutselig vil du slippe alt.
Ja. Du har rett. Det er…
Bjørnen?
-Har du det bra? -Ja.
Ja?
Er du sikker på at du er glad for dette?
Ja. De siste par ukene har du…
Jeg vet ikke. Bare…
Hei, P. Jeg har det bra. Det er bare jobben. Jeg jobber.
Jeg hater å være borte fra deg. Det er alt.
Og jeg savner oss.
Når jeg kommer hjem, skal snakke ordentlig sammen.
Ok, Cameron.
Herregud.
Du tar definitivt skylden for dette eksemplaret.
Nei. Jeg tror Cory valgte den ut selv.
-Hva? Tre måneder gammel? -Ja. For jeg var med ham.
Vi ruslet rundt i butikken,
og jeg hadde ham i barnevognen. Og han bare: "Yo, store mann.
Ser du den sennepsgule bodyen der?
Den trenger jeg i livet mitt."
Han er så sjarmerende. Jeg spurte: "Hva sier du til det?"
Ja, han er veldig sjarmerende. Det skal han ha.
Men dette er kriminelt.
Du og jeg skal ta oss av henne sammen
til hun kan ta vare på seg selv. Ok?
Vi må være sterke for hennes skyld. Hun er bare syk nå.
Gå vekk.
Våkne nå. Kom igjen.
Minst seks timer til.
Seks timer til?
Det er fortsatt mørkt ute. Se!
Fordi det er tidlig. Men du må våkne. Vi må dra.
Slipp med denne hånden. Der, pang.
-Og slå den. Følg den. -Pang.
Un, deux, trois.
Jeg pleide å gjøre dette hele dagen.
-Den lukter så godt. -Synes du?
-Bladkål. Bladkål. Mynte. Og mynte. -Ja.
Dypp dem i litt soyasaus.
Ok. Jeg er klar her oppe.
-Hvor lang tid vil det ta? -Han bør våkne straks.
Ok. Vi er klare her oppe.
Greit.
Ok.
Hold øynene lukket.
Jeg teller ned fra tre.
Og tre…
Og to…
Én.
Alt er bra.
Pust.
-Det var det? -Det var det.
Alt gikk bra?
Alt gikk kjempefint.
Når får jeg se ham?
I morgen tidlig. Fram til da bør du få deg litt søvn.
Så lenge du er på klinikken,
er den føflekken det eneste stedet på hele kroppen din
som ikke er identisk med hans.
Hvis du blir forvirret,
finner du den føflekken, og du vet hvem du er. Ok?
Vi vet hvor rart dette er.
Du kommer godt ut av det.
Det vil du forstå.
Bang! Igjen.
-Mye småprat. -Du er ferdig.
Du kan ikke noe om dette, gutt.
Du er for ung.
Dust.
Ja!
Pang!
-Ja, baby! -Det er et billig venstreslag.
Avslutt samtale.
Pappa?
-Cameron? -Snakk til meg.
-Nei. -Send en melding til Poppy.
De sier at et sånt anfall kan drepe meg.
Og jeg kan dø her ute denne uka før jeg kommer meg hjem til dem.
Jeg ser for meg at hun får nyhetene og må fortelle Cory det.
Poppy og jeg har vært gjennom en del.
Her om kvelden fikk jeg henne til å le. Jeg husker ikke når jeg gjorde det sist.
-Bare fikk henne til å le. -Det er fordi du ikke er morsom.
Ja, det også.
Du vil dø av de der.
Å, du er morsom. Du snakker.
Cameron. Vi er klare for deg.
Ses senere.
Ha det gøy.
Poppy er verdens beste til å sove. Når hun er trøtt, sovner hun på sekunder.
Slokner som et lys.
Poppy snakker fransk?
Ja, hun sier fortsatt et og annet fransk ord.
Som…"bonne nuit".
Eller…
"Quoi de neuf. C'est pas possible."
Eller hvis noe er bra, helt perfekt,
kan hun hviske…
Parfait.
"C'est parfait."
Vil du hilse på?
Går det bra?
Etter i går?
Bra.
Jeg vet ikke hvordan…
Hva jeg skal si.
Jeg vet at du ikke tror jeg er…
Deg.
Jeg sitter i det rommet og ser på Rafa.
Hjertet hamrer i brystet, og jeg er nervøs.
Jeg er veldig nervøs.
Så tenker jeg på pappa.
Den første turen for å treffe ham etter at de ble skilt.
Gikk av flyet.
Bare nervene, vet du.
Og jeg lukker øynene.
Og så åpner jeg dem.
Jeg er ikke oppe i det rommet lenger.
Jeg er her.
Jeg beklager. Jeg beklager.
Han vet at du er nervøs, Jack.
Bare svar på spørsmålene.
-Lyd av. -Cameron…
…du er deg.
Det fins ingen gale svar.
Lyd på.
Ok, Jack. Poppy jobber med barn.
Ja, hun underviser barn med lærevansker gjennom musikkterapi.
Hun har sin egen vri på Orff Schulwerk-metoden.
Hun lager sanger med barna og har dem med i sangene.
Og… de elsker det.
Hun er bare sinnssykt dyktig.
Hun bryr seg. Hun bryr seg virkelig.
Ville dere alltid ha barn?
Jeg liker dette, Cameron Turner.
Etter at jeg møtte Poppy, skjønte jeg at jeg ville ha barn.
Jeg liker alt dette.
Ja.
Jeg var lenge kynisk.
Jøss. Gosj.
Vi har skremmende lik smak innen bøker.
Tanken på å finne ekte kjærlighet eller en sjelevenn.
Og så kommer en som Poppy, og du skjønner at du bare overlever.
Spiller du?
Jeg slakter musikk.
Men jeg spiller ikke foran deg.
Jeg kunne holdt på sånn for alltid.
You better stop And think about what you doing
Jeg elsker den. Ja.
Jeg hadde vel flaks.
Bra.
Snakk om dine foreldres forhold.
Det er ikke mye å snakke om.
De ble skilt da jeg var fem, og faren min flyttet med jobben.
Han var lege. Barnelege. Og…
Han ser ut som meg. Han høres ut som meg, men jeg vet ikke…
Om sju måneder kommer det barnet til verden uten en far.
Sju måneder.
I det minste synes du ikke synd på deg selv.
Ok. Det fortjente jeg.
Det går bra med deg.
Det fortjente jeg.
Hva med deg? Hvordan har du det?
Jeg?
Aldri hatt det bedre.
-Flere gode spørsmål? -Nei. Ok.
Jepp.
Har det finfint her ute.
Naturen er fantastisk. God mat.
Cameron?
Gjør det uklart.
Andre. Gave.
Vil jeg like dette?
-Sikkert ikke. Det er nok… -Hva?
-Løft foten høyt. -Løft foten hvor?
-Og opp. Opp. -Å, nei.
Sånn, ja.
Vi er trygge.
Hva er det?
Du har gitt meg et piano!
Andre!
Å, herregud.
-Tusen takk. -Han lignet så på Poppy.
Veldig smart og mild.
Hva skjedde med ham?
Andre ble kastet av motorsykkelen på en fjellsti.
Han landet i et furutre, høyt oppe.
Nå og da drømmer jeg om ham der oppe i tretoppene.
Alene. Bare liggende der.
Har du snakket med kona di om den drømmen?
Nei.
Hvorfor ikke?
Hun gikk ikke ut av huset på nesten et år.
Sov for det meste på gjesterommet, så…
Jeg prøver bare å hjelpe deg.
Jeg vet det.
-Jeg vil være alene. Takk. -Vær så snill…
Det er ikke et tema vi liker å snakke om.
Hvordan følte du deg da dere sov atskilt?
Alene.
Jeg var mest bekymret for henne. Jeg savnet henne.
Var du sint på henne?
Hun mistet tvillingen sin.
Hun likte ikke at han kjøpte motorsykkel.
Klandret seg selv for at hun ikke protesterte mer.
Men han ville kjøpt sykkelen uansett.
Du nevnte hvor stor framgang Poppy har hatt med psykologen
de siste månedene.
Men du oppsøkte ikke noen?
Nei. Nei.
Snakket du med noen etter at foreldrene dine ble skilt?
Nei. Jeg var fem.
Du har aldri vært hos en psykolog?
Nei.
Og du kan ikke snakke med Poppy om drømmen din?
Det har gått to år. Hvorfor har du ikke gått til noen?
Jeg vet ikke.
Cameron?
Jeg beklager, jeg…
-Jeg beklager. -Det er greit.
La oss ta en pause.
Sparer dem til deg.
Greit.
Er du klar, Jack?
Ja.
-Cameron? -Ja.
Greit.
Ring Poppy.
Pussig timing. Jeg har nettopp snakket med klinikken.
Doktor Herbert er bekreftet til ultralyden den 25.
Cam?
Det er ekte.
Ja. Så ekte. Levende menneske i kroppen.
Det føles så annerledes enn hvordan jeg husker det med Cory.
Ja.
Husker du hvordan vi fant det ut?
Å, herregud, ja. Den sinnssyke snøen.
Jessie og Zoes bryllup dagen etter.
Zoe skjønte det med en gang.
"Herregud. Du er gravid, Poppy."
Jeg husker følelsen.
Du var knapt ute av legekontoret
før du laget en spilleliste og holdt høyttaleren her.
Ja. Livmormusikk.
Livmormusikk. Det er lenge siden.
Vi må fortelle Cory det snart.
Ja, jeg tenkte det samme.
Rafa, send Poppy en melding.
-Hva gjorde du? -Jeg liker ikke dette.
Og du tror jeg liker det? Snakke med kona mi under en spotlight?
Hun er ikke kona di!
Ok. Jeg forstår.
Du tåler ikke at dette fungerer. Det er problemet.
-Faen ta deg! -Faen ta deg!
Hva med meg? Våkner her, venter på at du avslutter, hører at jeg ikke er meg.
Fordi du ikke er meg.
Du er ikke meg!
Vet du hva? Faen ta dette.
-Pisspreik. Du blir her. -Dette er pisspreik.
-Bli her. Dette er ekte. -Åpne den jævla døra!
Og du vet det. Du vet det.
Poppy sa at om hun ikke kunne se forskjell på moren…
Sånn er det. Ingen forskjell. Du vil ikke gjennomføre det fordi du er egoistisk.
Hold deg unna meg.
Jeg er ferdig med deg.
Gjøre noe? Gjør det. Faen ta deg.
Du drar ikke herfra.
Jeg drar hjem, og jeg forteller dem alt. Alt!
Ja, det gjør du sikkert. Kjerring.
Det handler alltid om deg.
Hun har prøvd å snakke så lenge, og du stenger henne ute,
for innerst inne føler du at hun sviktet oss.
-Det har jeg aldri tenkt! -Det gjorde du!
Hei, hei, hei.
Det går bra. Pust, pust.
Cam?
Hva i helvete?
Han bør ikke dra hjem i den tilstanden.
Jeg skal snakke med ham, men det står i kontrakten hans.
Jeg må snakke med ham.
Jeg husker når jeg skjønte at hun ville klare seg.
I used to cry for Tracy
I wanted to see him again
But sometimes Sometimes life ain't always the way
Sometimes it snows in April
Sometimes I feel so bad
So bad
Sometimes I wish life is never-ending
And all good things They say never last
And love
It isn't hard till it's passed
Hei, jeg er lei for det i sted.
Jeg synes ikke at hun sviktet oss.
Nei, det er noe i det.
Det er noe i det.
Hun har prøvd lenge å snakke med meg på sin måte.
Jeg trodde at jeg hadde mer tid.
Jeg fortalte om da jeg ble svimmel for tre måneder siden.
Om jeg hadde nevnt hodepinen da…
Hun ville slept oss inn til skanning.
Og tatt den før den spredte seg.
Taklet det sammen.
Jeg vet at du må dra tilbake og treffe dem. Jeg forstår det.
Gjør det som er riktig.
Om sju måneder, den babyen…
Ikke gjør det.
Hvis du forteller henne det, er det for din skyld.
Det er nok.
God morgen.
Hei, Jack.
Hei. Alt er i orden.
-Å, faen. -Alt er i orden.
Alt er i orden.
Ja.
Å overvåke linsestrømmen mens du er hjemme,
er en viktig del av Jacks psykiske evaluering.
Det blir ingen opptak?
Det er reglene.
Og bare Jack har tilgang til strømmen?
Ingen ser eller hører noe.
Tilgang godkjent.
Prøv så godt du kan å glemme alt dette,
og bare nyt tiden med dem.
Vi ses om tre dager, Cameron.
Prøv å la være å tenke på dette. Bare nyt tiden hjemme.
Kom tilbake.
Herregud.
Ring ham. Send en bil.
Herregud.
Ta den.
Cameron, det kommer en bil straks. Prøv å reise deg.
Cameron.
Du må komme tilbake.
Jeg kom nettopp hjem.
Vi må kanskje bare endre medisinene dine, men vi må ta en titt på deg.
Jeg kommer ikke.
Hvis du blir, og du har et nytt anfall uten tilsyn,
kan du dø foran familien din.
Faen ta deg.
Faen. Faen.
Cameron?
Snakk til meg.
Jack drar i morgen.
Jeg er ikke ferdig med å evaluere den psykiske tilstanden hans.
Jeg er ikke komfortabel med at han drar hjem.
Poppy venter ham tilbake.
-Jeg har… -Jack er klar. Han drar i morgen tidlig.
Vi er dekket for dette i kontrakten.
Det vil bli notert at du var imot avgjørelsen.
Be Jack ringe Poppy.
Du gled i dusjen. Mild hjernerystelse. Bildene var fine.
Hjemme i morgen.
Greit.
Hvis disse to ukene hjemme går bra, som de vil,
blir minnene dine om denne prosessen fjernet, og vi vil ikke se deg her igjen.
Hvis Cameron våkner, vil han se linsestrømmen din.
Men om det ikke blir problemer de neste to ukene, kan han ikke stoppe dette.
Jeg vet at det ikke var sånn vi planla det, men du er klar.
Ikke se på disse to ukene som en test.
Bare å dra hjem.
Bjørnen? La meg se deg.
Går det bra med deg?
-Bare litt øm. Det går bra. -Ja?
Hevelsen har gått ned.
Hva sa de?
At jeg vil være litt ør noen dager. Men det går bra.
Kom hit.
-Du skremte meg. -Jeg skremte meg.
Han venter på deg på rommet sitt.
-Hvem? -Sønnen din.
Gi deg.
Drittsekk.
Beklager, jeg var nødt.
Faen, Cam. Ikke skrem meg sånn.
Dust.
-Kom hit. -Nei.
Kom hit. Kom hit.
-Nei. -Jeg er lei for det.
Rolig, tigergutt.
Pig.
Hva er det, Ellington?
Hei, kompis.
Jeg tror Pig er sint på deg fordi du dro din vei og slo deg i hodet.
Han gir seg ikke. Ellington.
Ok, Pig.
Jeg setter ham ute.
Jeg skal se til Doc.
Hei.
Hva skjedde?
Du besvimte.
Du har vært bevisstløs i nesten 24 timer.
-Hvordan er det med Poppy? -Alt er bra, Cameron.
Hva betyr det?
Han har ikke dratt.
Vi har overvåket alt mens du var borte. Det går bra.
-Nei, nei, nei. Jeg fikk ikke… -Jeg beklager at det ble på denne måten…
Jeg sa ikke at han kunne dra.
-…men det var riktig avgjørelse. -Pisspreik. Jeg er ikke ferdig!
Det handler ikke om deg nå.
Hva?
-Du har en mulighet ingen får. -Nei, nei, nei.
Ikke vær blind, Cameron.
-Faen ta deg. -Du dør.
Du dør.
-Du dør, Cam… -Slutt.
Slutt.
Jack var klar. De er i gode hender.
De er i dine hender.
Jeg vil se videoen.
Nå.
Og du må slutte å se på familien min.
Jeg har lært det på skolen. Papir er tre.
Ja.
-Det er noe… La meg se. -Er det det?
Tre der oppe.
Ja, sir.
-Er dette den eneste strømmen? -Ja.
Jeg vil være alene.
Nei.
Så hva er det jeg har prøvd å få deg til å gjøre mer?
-Lese? -Bra.
Her er noe til deg. Det er egentlig fra bestemoren din.
Det er noe hun ga meg da jeg var på din alder.
Åpne den. Den er bra.
Ok.
Hun skrev noe i den.
Jeg ble så sint på Andre når han gjorde dette med bøkene våre.
Nå gransker jeg hvert ord han streket under.
Av en eller annen grunn…
Av en eller annen grunn kan jeg puste igjen.
Men jeg føler at jeg har mistet deg, Cam.
Du jobber så mye i en jobb du hater.
Det er som om du ikke er her.
Og jeg sier ikke at det er din skyld. Vi er sammen om dette.
Jeg vet at jeg har vært fjern en stund.
Og at det skremte deg.
Og det er jeg lei for, Cam. Jeg er det.
Å høre deg si ordene: "Jeg slo hodet" den dagen…
Jeg kunne ikke mistet deg, Cam. Jeg kunne ikke overlevd.
Så nå forteller jeg deg at jeg er ferdig med tausheten.
Vi skal begynne å kommunisere, og vi reparerer ting.
Jeg har laget noe til deg.
GOD BEDRING
Det er virkelig ufølsomt.
Å, nei. Jeg er lei for det. Jeg…
Pokker. Jeg er så…
Din lille dritt.
Du skremte meg.
Ansiktet ditt. Det…
Du skremte meg. Den var god.
Den var god. Morsomt.
Hei. Det går bra.
Det går bra.
Jeg er her. Det går bra.
LINSESTRØM UTILGJENGELIG
Han tar ut kontaktlinsene stadig oftere. Ikke bare når han legger seg.
Han trenger ikke å bruke dem hele tiden. Han er ukomfortabel med dem.
Han synes synd på deg.
Men han er også ukomfortabel med at familien blir overvåket.
Jeg driter i komforten hans. Det er min familie.
Det du føler nå, er normalt.
Nei, det er det ikke.
Noe er galt.
Jeg har kjent det de siste par dagene. Noe er galt.
På dette stadiet er alt du går gjennom normalt. Han klarer seg fint.
Ja.
Hva er det med deg?
Nå må du spise, Cory.
-Sett det på pause. -Kom igjen, Cory.
Hva synes du?
Jeg liker det.
-Pecorino i stedet for parmesan. -Veldig godt.
Ja.
Kom igjen. Nå. Sett på pause.
Mindre salt, ikke sant? Litt søt.
Ja. Den er god.
-Er alt i orden, kjære? -Ja, bare bra.
-Hva er det? -Alt i orden. Jeg bare…
Du må slutte!
Å, nei.
Tilgang avslått.
AVLØPSFYREN BLIR SEN. RUNDT 2.15, SA DE.
JA, DE SENDTE BESKJED.
FANT ET FINT STED TIL DENNE FYREN.
OPPE OVER PLATENE?
JA, DEFINITIVT.
KJØP OLIVENOLJE OG VASKEMIDDEL.
JA, I BUTIKKEN NÅ.
VISTE FRAM FOR KLASSEN I DAG.
-Ja, vraltedansen. -Jeg skal bli storebror!
-Godt jobbet. -Vi har vraltedans.
GUTTEN HAR MINE BEVEGELSER
Jeg elsker ham.
SV: NYTT PROSJEKT TIR 6. NOV
BJØRNEN! GLAD FOR AT DU LAGER TING IGJEN.
SV: NYE PROSJEKT-GREIER CAM SENDTE: JA?
Jøss.
Gjør det du må.
Hei. Bare…
Vær forsiktig.
Hei, Doc.
Doc.
Våkne.
Hva er i veien?
Jeg hadde et fælt mareritt, og jeg ville se deg.
Jeg har en idé.
La oss late som dette er øl.
Min første var med moren min. Men jeg var mye eldre enn deg.
Men det er greit. Vi sier det ikke til noen.
Ja.
Og dette var det beste hun visste å spise med øl.
Edamame-bønner med masse salt.
Skylt ned med deilig, friskt brygg.
-Nam. -Hvordan spiser du dem?
Ser du? Ta den øverste. En om gangen med den øverste.
Klem den ut. Ja, sånn.
-Smaker godt. -Godt, hva?
Bedre enn de ser ut.
Ja, prøv med ølen din nå.
Ok.
Eplejus, men… Vent. Skål.
Måtte du få et langt liv.
For edamame.
Jeg tar en til.
Kom hit, gutt.
Er alt i orden, pappa?
La meg se på deg. La meg se det ansiktet.
Ja, alt er i orden.
Alt er i orden.
Cory?
Ja?
-Jeg er glad i deg, gutt. -Jeg er glad i deg også, pappa.
Jeg vet det.
Vær flink gutt, Doc.
P?
P.
Jeg elsker deg.
Våkne, Poppy.
Hva er i veien, bjørnen?
Hva er i veien?
Ingenting. Jeg bare…
Jeg hadde mareritt.
Jeg ble sint på Cory. Drømte at jeg mistet alt.
Å, kjære.
Kom hit.
Du skjelver, kjære. Du skjelver.
Det var så virkelig.
Å, kjære.
-Vi er her. Ja? -Ja.
Vi har det bedre nå?
Vi har det veldig bra.
Hvis det er en gutt…
…burde vi kalle ham Andre.
Ja.
Poppy?
Ja?
Jeg kom på villspor.
Slutt, Cam. Kom hit.
Jeg er så lei for det. Jeg bare…
Hør her.
Vi er tilbake, ikke sant?
Og det er vidunderlig.
Ja?
Ja.
Kom hit.
Kom igjen, sov nå.
Takk.
Ta vare på dem.
Det skal jeg.
Fra i dag av er han offisielt Cameron Turner.
Han vil aldri vite om noe av dette.
Bra.
Takk, doktor.
Selv takk.
Det er vondt å bli etterlatt.
Den nye klienten kommer snart.
Kom ned til oss når du har snakket med ham.
Jack etterlot noe til deg.
Elskling?
Si at du elsker meg.
Jeg elsker deg.
Nei, nei, nei.
Cam.
Hva er det du gjør? Jeg kutter ting.
Ordentlig, P.
Hva er det?
Se meg i øynene og si at du elsker meg.
-Hva er det du gjør? -Bare… Ordentlig.
Jeg trenger å høre det.
Ok.
Jeg elsker deg, Cameron Turner.
Har alltid gjort det. Og vil alltid gjøre det.
-Hvordan var det? -Det var bra.
Tekst: Evy Hvidsten