Cameron Turner, cimbora.
Kitalálom. Latte, zabtej, cukor nélkül.
Pontosan, uram.
Elfogadok egy Echo szeletet, ha van.
Echóm van rogyásig. Ez minden?
Ennyi, köszönöm.
Rendben. Fizetés elfogadva. Rendelés érkezik.
ECHO TEJCSOKOLÁDÉ
Kösz, tesó.
Szívesen, Cameron. Jót dumáltunk. Holnap találkozunk.
Figyelj, ismerem a bátyámat, érted? Nagyon érzékeny.
Halló?
Szia. Igen.
Nem. Most futunk be a megállóba.
Summit Park megálló.
Nemsokára találkozunk, jó? Jól van.
Szia.
Mind az öné.
A szerelvény befut a Summit Parkba.
A következő megálló a Stadium Avenue.
Uramisten.
Ó, baszki.
Ó, ne.
Ó, basszus.
Sajnálom. Elnézést.
Cameron.
Üdv, Cameron. Itt dr. Scott.
Nézze, nem akarok még több terhet rakni magára,
de mivel a legutóbbi szkenje alapján gyorsabban romlik az állapota,
életbe vágó, hogy folytassuk a…
Némít.
Malac. Itt vagy kint?
Jó kutya.
Hagytatok nekem kaját?
Igen? Ma nem ettétek meg minden kajámat?
CORY SZOBÁJA A DOKI
Csodagyerek vagy leendő sorozatgyilkos?
Alig várom a szülői értekezletet.
MS. JONES MAI LECKE GRRR
Hattyúdal
Köszöntöm az Arra Házban, Cameron. Örülök, hogy személyesen találkozunk.
Fáradjon be.
Ez itt a fő nappali helységünk.
Hűha.
ARRA LABOROK HOZZÁJÁRULÁS
TITOKTARTÁSI MEGÁLLAPODÁS ÉS VÉGLEGES JÓVÁHAGYÁS
Tudom, hogy egyes pontok kellemetlenek.
Ne feledje, hogyha úgy dönt az értékelési eljárás
bármely pontján, hogy nem folytatja, ő nem hagyja el az intézményt.
És az… nem lehet, hogy ő rájön erre a dologra?
Ahogy vázoltuk is, módosítottuk a releváns DNS-szálait,
hogy ez újból ne történhessen meg.
Mi lesz vele, ha úgy döntök, hogy nem csinálom? Ő csak…
Aznap éjjel öntudatlan álomra szenderül. Nem tud semmit.
Egyelőre Jacknek fogjuk hívni, ha ez önnek megfelel.
Ez az irányítóterem.
Ő pedig Dalton.
- Köszöntöm, Cameron. - Helló.
Pszichológus és vezető technikus.
És ezzel teljes a csapatunk.
Csak hárman vannak?
Három ember. Az MI rendszerünk kábé 50 ember munkáját végzi el.
Mielőtt beengedjük,
ki kell kapcsolnia a kamerákat a kontaktlencséiben és az órájában.
Ó, oké.
Kamera kiiktatása.
Köszönöm.
Akkor bemenjünk?
Molekulárisan regenerálva.
Hozzárendelve a maga DNS-éhez.
Cameron Turner az utolsó molekuláig.
Álmodik?
Még nem.
Nyugodtan. Nem tud felébredni.
Sajnálom, doktornő.
Nem tudom megtenni.
Tudom, hogy ez milyen jelentős döntés önnek.
Tudom, min megy keresztül.
Csak hát…
ÜZENETEK
…abban a pillanatban, hogy elárulja a nejének, hogy haldoklik,
megszűnik a lehetőség, hogy ezt megtegye.
Elmondhatja neki,
vagy megteszi ezt velünk, és folytatódhat az élet a családjával.
De az állapota romlása miatt a halogatás nem fér bele, Cameron.
Kérem, hívjon.
Egy pápaszemes réce.
Nagyszerű. És ez?
Cory?
Bóbitás bukó.
Croissant!
Nem.
Megkaphatom a ceruzáidat?
Már a ceruzáimmal szemezel?
Huszonkét éve megvan ez a készletem. Erre vetettél szemet?
Nem is használod eztet.
„Eztet”? Mióta mondjuk, hogy „eztet”?
Nem is használod ezt Andre halála óta.
Cam, mi van veled mostanában?
Nézd, tudom, hogy művész vagy, és ez fájdalmas neked. Értem.
De ez egy egészségközpontú, organikus tea.
Ez nem valami kibaszott ajahuaszka lötty, amit tervezünk.
Ha követed, amit az ügyfél akar, akkor ász vagy, tudod?
Menj bele a játékba. Oké?
- Jól van. - Szeretlek. Pá.
ORGANIKUS LEVELES TEA
Kérsz egy ilyet?
ÚJ ÜZENET - 21
- Andre bácsi. - Cory, mondd, hogy „Andre bácsi”.
Ez amúgy klónozás.
- Nem! Nem, nem, nem, nem, nem. - De.
Nem, technikai értelemben nem az. A cikk szerint nem az.
Ez… Ez regeneráció.
Mindegy, hogy hívod, Andre. Akkor is fura.
Nem érdekel, mit mondanak, milyen jó lesz technikailag.
Egy pillanat alatt tudnád, hogy nem igazi ember.
Nézd, csak azt mondom, elméleti síkon,
mi lenne, ha lehetséges lenne? Mi lenne, ha tényleg meg tudnák oldani?
Nem fogják, Andre. Mert nem lehet lemásolni egy embert. Nem lehet.
- Cameron? - Nem. Én… Nem, én tökre kimaradok ebből.
Ó, ne már.
Nincs jobb, mint kora reggel a halálról csevegni.
Oké.
- Ez vicces? - Ugye? Röhejes. Ne már.
Nézd, ha anya itt ülhetne most köztünk,
és, tudod, ha nem tudnánk megállapítani, nem tudnánk megkülönböztetni, akkor igen.
Francba az etikával. Azt elfogadnám.
Mármint, ezzel együtt,
ha, mondjuk, törölnék a jachtrockrajongását,
- én nem készülnék ki. - Ja.
Megőrültél. Mutasd azt a száddal, Poppy. Mutasd.
Az az.
Igen.
ÜZENET DR. SCOTT-TÓL TALÁLKOZHATUNK?
Tudom, hogyan érez, de itt nincs hazugság.
Amikor az eljárás emlékét kitöröljük,
ő aznap Cameron Turnerként ébred fel otthon.
És senki sem tudja. Még ő sem.
Ez csak így működik. Tiszta lappal.
Hány van még a világban? Tudni akarom.
Maga lesz a harmadik.
Pár éven belül ez olyan megszokott lesz, mint a szívátültetés.
Jöjjön vissza, és töltsön vele egy hetet, mielőtt döntést hoz.
Ez nem csak az én döntésem. A feleségemnek tudnia kell.
Vagy úgy dönt, hogy a felesége akarná ezt, de akkor titokban kell tartania,
vagy úgy dönt, hogy nem akarná, és megmondja, hogy haldoklik.
Így vagy úgy, de ön dönt őhelyette.
Nézze, a nő, akivel találkozik, nem tudja, hogy ő duplikátum.
KATE CHIAO INGATLAN
Nem tudja a lánya sem, az anyja sem, a barátai sem.
Hol itt a hazugság?
Ó, üdvözlöm. Mr. Turner, igaz?
Igen, Cameron.
Egy háromszobást keres a környéken?
Ó, igen.
Ő a főnököm, Samantha.
A lánya vagyok.
A lányom.
Szorosan fogja a gyeplőt.
Foglaljon helyet.
Igazából ma bejött pár nagyon jó lakás.
Azt írta, hogy van egy fia, igaz?
Igen. Cory.
Ő is az a főnök fajta?
Igen. Minél kisebbek, annál jobban dirigálnak.
- Szia. - Szia.
- Igen? - Igen.
Cory Jessie-éknél vacsorázik?
Igen. Nyolckor jön haza.
- Szünetet tartasz? - Igen.
Azt hiszem, megkapjuk dr. Herbertet az ultrahangra.
Várom, hogy visszaigazolják, de jónak tűnik.
Igen.
Az jó. Szeretjük Herbertet.
Felkészültél a szexi tekegolyótestemre?
Még mindig nem hiszem el.
Újra szerelmesek leszünk egy új kis emberbe.
Hét hónap.
Mi van, Cam?
Jól vagyok. Csak…
Csak…
Szóval mi…
Cameron?
Csak egy új kis ember. Tudod, és…
Azt hiszem, még szoknom kell a dolgot.
Ó, mackó.
Cam.
Tudom, hogy eltartott egy darabig,
és tudom, hogy egy ideig nem létezett a „mi”,
de ez a baba jót fog tenni nekünk.
Igen.
Rendben leszünk. Jó?
Cory.
Cameron?
Meggondoltam magam.
Leülhetek?
Üdv. Én Cameron vagyok.
Kate.
Találkozott vele?
Tegnap.
Hogy van?
Jól. Gondolom.
Próbált házat eladni magának?
Öröklakást.
Ez a dolgunk.
Egy hét?
És az ügyfelek ezt ma vágták hozzád, nem is szóltak előre?
Mi történik, Cam?
Semmi.
A dizájnerük az utolsó pillanatban beteg lett, és kellett nekik valaki személyesen.
Nézd, sajnálom, P. Tényleg.
Azt kívánom, bár ne kéne most távol lennem. Hidd el.
Jól van. Most jobb, ha visszamegyek.
- Később beszélünk, jó? - Jól van.
Oké, Cameron.
Az egész folyamat alatt aludni fog. Ez körülbelül hat órán át tart.
Oké. Minden meglesz neki?
Minden egyes emlék,
addig a pillanatig, amíg elveszíti tudatát abban a székben.
Pár pillanat múlva öntudatlan lesz.
Oké. Azt hiszem…
Azt hi…
Ha elkapod a pillanatot, elkapod a napot.
Köszönöm.
Megvan neki minden?
Még azok az emlékek is, amiket a tudatalattija mélyén érez.
Ez a sok emlék nem csak az enyém.
A feleségemé, a fiamé.
Nem valami kísérlet része.
Bárcsak beszélhetnék vele.
Amikor visszaküldték „én 2.0”-át,
láttam, hogy anyám a szemébe néz, és nem tudja, hogy nem én vagyok,
láttam, hogy a lányommal beszél…
Mármint…
És aztán, amikor törölték…
és tudtam, hogy már nem tud a hazugságról, a bűntudatom gyorsan elillant.
Tudja, ugyanaz az onkológusunk.
Dr. Kerosima?
Igen.
Az előttem lévő beteg is az ő páciense volt.
Boldognak tűnt a lánya. Mindketten annak tűntek.
Igen?
Mióta van kint?
Durván…
42 napja és hat órája.
Durván?
Saccperkábé.
Memória-összevetéssel tudjuk ellenőrizni,
hogy a tudatos és tudatalatti emlékei
tökéletesen szinkronban legyenek az önéivel.
Először furcsa érzés lesz.
Csak próbáljon benne maradni minden emlékben.
Amikor úgy érzi, Cameron.
Üdv.
Cameron, tetszik a képed.
Lélegezzen.
Valóságosnak érzi, mert az agya szempontjából ez tényleg valóságos.
Csak nagyon visszaugrott.
Ez normális.
Ahogy halad, a rendszer bármelyik pontot tesztelheti az időben,
egészen a születéséig.
Fontos, hogy mindenképpen próbáljon az emlékekben maradni,
és ne törje meg a folyamatot, jó?
Oké. Oké.
Amikor készen áll.
Üdv, pár hete találkoztunk, emlékszik?
Igen. Megette a csokimat.
Tudja, én is vettem egy Echo szeletet.
És azt remélem, ezt már összerakta. Igen.
Igen. Megnéztem volna az arcát, amikor rájött.
Nem volt dicső pillanat.
Csak láttam, hogy itt ült,
és én… Csináltam valamit.
A táskámban van.
Tessék.
Hűha! Hű, nagyon jó.
Ó, köszönöm. Most rájöttem,
hogy ettől még inkább pszichónak tűnök.
- Tényleg? - De nem! Nem vagyok az. Esküszöm.
Egy tehetséges pszichó jobb, mint egy tehetségtelen, úgyhogy…
Igen. Ezt értékelem.
Egyébként Cameron vagyok.
Cameron. Poppy.
Poppy.
Örvendek.
Jön a megállóm.
Ó, oké. Jól van. Hát, elengedem.
Még egyszer bocs, hogy megettem a csokiját.
Remélem, még találkozunk.
- A következő megálló a Summit Park. - Jó, minden jót.
Minden jót.
Hé, Cameron?
Tessék.
Ó, nem, ez a magáé. Tartsa meg.
Adja nekem megint.
Oké.
Poppy.
- Igen? Félsz már? - Egy kicsit félek.
Elég sok minden zajlik itt.
Mármint az a szörnyűség, amit a minap csináltam?
Igen!
Engedj ki.
Egy kicsit várj még. Nem állok rád készen.
Olyan régóta várunk rád.
Annyira Coryra emlékeztet. Olyan édes vagy.
És aztán volt egy harmadik.
Nem akarok rád nézni. Nevetnem kell.
Mami.
- Nem megyek vissza. - Semmi baj.
Láttam fenn a szobájában,
és sírt, és nagyon szomorúnak tűnt.
Andre miatt?
Cameron Turner, az ikertestvérem, Andre.
Hé, Andre.
- Meg kellett volna akadályoznom. - Nem, nem, nem, nem.
Meg kellett volna akadályoznom.
Az én hibám, Cam. Az én hibám.
- Én… - Jól van, Cameron?
- Bocsánat, kérek egy percet. - Jól van.
Jó, menjünk.
Szabadnapokat foglalsz be?
Ja, foglalom a szabadidőt, hogy bandázgathassunk, ha visszajövök.
Fél éve próbállak levakarni téged az íróasztalodról.
Erre hirtelen kész vagy itt hagyni csapot-papot.
Tudom, igazad van, ez…
Mackó?
- Jól vagy? - Igen. Igen.
Igen?
Biztos, hogy örülsz ennek?
Igen. Az utóbbi pár hétben te így…
Nem tudom. Csak…
Hé, P. Jól vagyok. Csak a munka. Dolgozom.
És… Utálok távol lenni tőled. Ennyi.
És hiányzik a „mi”.
Ha hazaérek, bandázunk és igaziból beszélgetünk, jó?
Oké, Cameron.
Uramisten.
Oké, az tuti, hogy ez a lény a te lelkeden szárad.
Nem. Szerintem azt Cory választotta.
- Mi? Három hónaposan? - Igen. Mert vele voltam.
Sétáltunk a boltban,
és toltam a babakocsiban. És azt mondja: „Hé. Nagyfőnök.
Látod ott azt a mustársárga rugdalózót?
Az kell az életembe.”
Igen, elbűvölő volt. Én meg: „Hát mit lehet erre mondani?”
Igen, elbűvölő, azt meg kell hagyni.
De ez botrányos.
Te meg én együtt gondoskodunk róla,
amíg nem tud újra magáról gondoskodni, jó?
Erősnek kell lennünk az ő kedvéért, jó? Csak most beteg.
Menj innen.
Ébredj, kisember. Rajta.
Legalább még hat órát.
Még hat órát?
Kint még sötét van. Nézd!
Mert korán van. De fel kell kelned. Mennünk kell.
Ezzel engedd el. És bumm.
- És pöccintsd be. Kövesd le. - Bumm.
Un, deux, trois.
Régen egész nap ezt csináltam a szobámban.
- Olyan jó szaga van. - Gondolod?
- Kel. Kel. Kel. Menta. És menta. - Igen. Jól van.
Bemártod egy kis… egy kis szójaszószba.
Oké. Én készen állok itt fent.
Meddig fog tartani?
Rögtön fel kéne ébrednie.
Oké. Itt fent kész vagyunk.
Jól van.
Oké.
Tartsa csukva a szemét.
Visszaszámolok háromtól.
És három…
És kettő…
Egy.
Semmi baj.
Lélegezzen.
- Ennyi? - Ennyi.
Minden rendben ment?
Minden remekül ment.
Mikor látom?
Reggel.
Addig is aludnia kéne valamennyit.
Arra az időre, amíg az intézményben van,
ez az anyajegy az egyetlen rész a maga testén,
ami nem azonos az övével.
Ha összezavarodna,
nézzen az anyajegyre, és tudni fogja, hogy ki maga. Jó?
Tudjuk, hogy ez milyen furcsa.
Ezen az üzleten maga nyer.
Meglátja.
Bumm! Megint.
- Kis csontzene. - Véged van.
Semmit sem tudsz erről, fiú.
Túl fiatal vagy.
Aha, maflicsek.
Ez az!
Bumm!
- Ez az, bébi! - Ó! Csak egy újabb olcsó balos.
Hívás vége.
Apu?
- Hé, Cameron? - Beszéljen, Cameron.
- Nem. - Üzenjen Poppynak.
Azt mondják, bármelyik ilyen roham megölhet.
És meghalhatok a héten itt kint, mielőtt hazamehetnék látni őket.
Az jár a fejemben, hogy megkapja a hírt, és el kell mondania Corynak.
Poppyval voltak nehéz időszakaink.
A minap megnevettettem.
Nem emlékszem, mikor volt ilyen utoljára.
Csak megnevettettem.
Azért, mert nem vagy vicces.
Az is igaz.
A cigi ki fog nyírni, tudod?
Ó, mégis vicces vagy. Baszki.
Cameron?
Készen állunk.
Majd találkozunk.
Mulass jól.
Poppy a világ legjobb alvója.
Ha fáradt, pillanatok alatt bebódul,
elalszik, mint a lámpa.
Poppy beszél franciául?
Igen, alkalomadtán bemond egy-két francia szót.
Mondjuk, azt mondja… „bonne nuit.”
Vagy…
„Quoi de neuf. C’est pas possible.”
Vagy ha valami remek, de így tökéletes,
azt suttogja…
Parfait.
„C’est parfait.”
Akarja üdvözölni?
Jól vagy?
A múlt éjszaka után?
Jól.
Nem tudom, hogy…
Hogy mit mondjak.
Tudom, nem hiszed, hogy én vagyok…
Te.
Ülök fent abban a szobában, nézem Rafát.
A szívem majd kiugrik a mellkasomból, és izgulok.
Nagyon izgulok.
Aztán apa jut eszembe.
Az az első látogatás nála, miután elváltak.
Ahogy felülök a repülőre.
Az idegek, tudod?
És behunyom a szemem.
Aztán kinyitom.
Már nem vagyok fent abban a szobában.
Itt vagyok.
Sajnálom, haver. Sajnálom. Sajnálom.
Tudja, hogy izgulsz, Jack.
Csak felelj a kérdésekre.
- Hang némítva. - Cameron…
maga maga.
Nincsenek rossz válaszok.
Némítás feloldva.
Oké, Jack. Poppy gyerekekkel dolgozik.
Igen, nehézségekkel küzdő gyerekeket tanít,
zeneterápia segítségével.
Saját módon közelíti meg az Orff-féle Schulwerk módszert.
Szóval dalokat ír a gyerekekkel, és berakja őket a dalokba.
És… imádják.
Őrülten tehetséges.
Törődik velük, tudja. Igazán a szívügye.
Mindig akart gyereket?
Ez tetszik, Cameron Turner.
Miután megismertem Poppyt, akkor jöttem rá, hogy akarok.
Az egész tetszik.
Igen.
Sokáig cinikus voltam.
Azta! Te jó ég!
Félelmetesen hasonló az ízlésünk könyvek terén.
Keressük az igaz szerelmet vagy a lelki társat.
Aztán jön valaki, mint Poppy, és rájössz, hogy folyamatos túlélésben vagy.
Zongorázol?
Klimpírozok.
De előtted nem fogok játszani.
És el tudtam volna lenni így örök időkig.
Jobb, ha leállsz És átgondolod, mit csinálsz
Ó, imádom. Igen.
Azt hiszem, mázlim volt.
Jó.
Beszéljen a szülei kapcsolatáról.
Hát, nem igazán van miről beszélni.
Ötéves koromban elváltak, és apám elköltözött a munkája miatt.
Orvos volt. Gyerekorvos. És…
Úgy néz ki, mint én. Úgy beszél, mint én. De nem tudom…
Hét hónap múlva az a gyerek világra jön, apa nélkül.
Hét hónap.
Hé. De legalább nem sajnálod magad.
Ó, oké. Ez talált.
Nem lesz gond.
Jogos.
És veled mi van? Hogy vagy?
Én?
Soha jobban.
Más pazar kérdés?
Nincs. Oké.
Ja.
Szétbulizom itt az agyam.
A természet állat. Csúcs a kaja.
Cameron?
Tegye homályossá.
Andre. Ajándék.
Amúgy tetszeni fog nekem?
- Valószínűleg nem. Valószínűleg… - Jó ég. Mi?
- Emeld magasra a lábad. - Hová emeljem?
- És lépj. Lépj. Lépj. - Hó! Hopsz. Ó, ne! Ó.
Így, ni. Ez lesz az.
Biztonságos. Biztonságos.
Mi ez?
Vettetek egy pianínót!
Andre!
Istenem.
- Nagyon köszönöm. - Annyira olyan volt, mint Poppy.
Szertelenül okos és gyengéd.
Mi történt vele?
Andre… Lerepült a motorjáról egy hegyi úton.
A teste egy fenyő ágain kötött ki, magasan.
Néhány hetenként látom álmomban a fa tetején.
Egyedül. Csak fekszik ott.
Beszélt erről az álomról a feleségének?
Nem.
Miért nem?
Az év nagyobbik részében ki sem lépett a házból.
Többnyire a vendégszobában aludt, úgyhogy…
Csak segíteni próbálok.
Tudom, tudom.
- Egyedül kell lennem. Köszönöm. - Kérlek…
Ez nem igazán olyan téma, amibe szeretünk belemenni.
Milyen érzés volt, hogy Poppy külön aludt?
Magányos.
Leginkább aggódtam érte.
Hiányzott.
Zokon vette ezt tőle?
Elveszítette az ikertestvérét.
Mindig rossz érzése volt Andre motorozása miatt.
Magát okolta, hogy nem tiltakozott jobban.
De Andre akkor is megvette volna a motort.
Említette, Poppy milyen jól haladt a terapeutájával
az elmúlt pár hónapban.
De maga nem járt pszichológushoz?
Nem. Nem.
Beszélt bárkivel, miután elváltak a szülei?
Nem, ötéves voltam.
Tehát sosem volt pszichológusnál.
Nem.
És nem tud beszélni Poppyval erről az állandó álmáról?
Eltelt két év. Miért nem keresett fel senkit?
Nem tudom.
Cameron?
Sajnálom, én…
Bocsánat.
Semmi baj.
Tartsunk szünetet.
Félreteszem neked.
Jól van.
Jack, készen áll?
Igen.
- Cameron? - Igen.
Jól van.
Hívja Poppyt, kérem.
Fura az időzítés. Most beszéltem a klinikával.
Dr. Herbert visszaigazolta az ultrahangot 25-ére.
Cam?
Ez valóságos.
Igen. Nagyon valóságos. Élő ember a testben.
Csak olyan más, mint amire Coryval emlékszem, tudod?
Igen.
Emlékszel, hogy tudtuk meg?
Te jó ég, igen. Az az őrült hó.
Másnap volt Jessie és Zoe esküvője.
Zoe rögtön tudta.
„Úristen. Terhes vagy, Poppy.”
Ó, emlékszem az érzésre.
Alig jöttél ki az orvosi rendelőből,
máris csináltál egy playlistet, idetartottad a hangszórót.
Igen. Igen. Méhlódiák.
Méhlódiák. Ó, de rég volt.
Hé, hamarosan el kéne mondanunk Corynak is.
Igen, én is erre gondoltam…
Rafa, üzenjen Poppynak.
- Mit csináltál? - Ez nem tetszik.
Szerinted nekem tetszik? Reflektorfényben beszélni a feleségemmel?
Nem a feleséged!
Ó, oké. Oké, értem.
Nem bírod elviselni, hogy ez működik. Ez az igazi gond.
- Baszd meg, haver! - Te baszd meg!
És velem mi van? Itt ébredek fel,
és várom, mikor állítod ezt le, mert én nem én vagyok.
Mert nem vagy én.
Te nem én vagy!
Tudod, mit? Szarok az egészbe.
- Baromság. Itt maradsz! - Ez baromság! Szarok rá!
- Maradj itt. Baromság. - Nyissák ki az ajtót!
Ez működik. És tudod is. Tudod is.
Poppy azt mondta, ha nem állapítható meg, ha az anyja ugyanolyan lenne…
Hát itt vagyok. Ugyanolyan vagyok!
Nem akarod végigcsinálni, mert túl önző vagy!
Szállj le rólam, baszki!
Végeztem veled. He?
Csinálsz valamit? Csináld. Baszd meg, csináld. Csináld!
Igen. Nem hagyod el ezt a helyet.
Hazamegyek, és elmondok nekik mindent. Mindent!
Ja, azt elhiszem. Csicska.
Mindig te vagy a fontos. Mindig te vagy a fontos.
Nem tudom, mióta próbál beszélni veled,
és te folyton kizárod,
mert legbelül úgy érzed, cserben hagyott minket.
- Sosem gondoltam ezt! Soha! - De igen!
De igen…
Hé, hé. Hé.
Semmi baj. Semmi baj. Lélegezz, lélegezz.
Cam?
Mi a fasz, haver?
Nem kéne hazamennie ilyen állapotban.
Beszélek vele, de ez benne van a szerződésében.
Látnom kell őt.
Emlékszem, mikor jöttem rá, hogy rendbe jön.
Régen sírtam Tracyért
Viszont akartam látni őt
De néha az élet nem úgy alakul
Néha havazik áprilisban
Engem néha úgy bánt
Úgy bánt
Néha vágyom az örök életre
Ami jó, az örökké nem él
A szerelem
Csak ha elmúlt, akkor nehéz
Figyelj… Sajnálom, ami az előbb történt.
Szerintem nem hagyott cserben minket.
Nem, van ebben valami.
Van ebben valami.
Régóta próbál beszélni velem a maga módján.
Gondolom, azt hittem, több időm lesz.
Csak most mondtam neki, hogy három hónapja szédültem.
Ha akkor említettem volna a fejfájást…
Még aznap berángatott volna CT-re.
És elkapjuk, mielőtt elterjed.
Együtt megoldottuk volna.
Tudom, hogy vissza kell menned, hogy lásd őket. Értem.
Hozz helyes döntést.
Hét hónap múlva az a baba…
Ne csináld.
Ha elmondod neki, magadért teszed. Én ezt értük mondom.
Elég.
Jó reggelt.
Hé, Jack.
Hé, hé. Nincs baj. Semmi baj.
- Ó, baszki. - Semmi baj.
Jól van?
Igen.
A lencsekamerájának figyelése, amikor otthon van,
fontos része Jack pszichológiai kiértékelésének.
Soha nem vesznek fel semmit?
Ez a politikánk.
És csak Jack látja ezt a közvetítést?
Senki semmit nem lát vagy hall.
Hozzáférés engedélyezve.
Most próbálja meg elfelejteni ezt az egészet,
és csak élvezze a velük töltött időt.
Három nap múlva találkozunk, Cameron.
Próbálja meg kiüríteni az agyát. Csak élvezze az otthonlétet.
Jöjjön vissza.
Úristen.
Hívja fel. Küldjön kocsit.
Úristen.
Vedd fel.
Cameron, egy perc, és ott lesz egy kocsi. Próbáljon felkelni.
Cameron?
Vissza kell jönnie.
Most értem haza.
Lehet, hogy állítanunk kell a gyógyszerezésén,
de meg kell vizsgálnunk magát.
Nem megyek vissza.
Ha ott marad, és újabb rohama lesz felügyelet nélkül,
meghalhat a családja szeme láttára.
Kapja be.
Baszki. Baszki.
Cameron?
Cameron, beszéljen.
Jack bemegy reggel.
Még nem értékeltem ki teljesen a pszichológiai állapotát.
Nem vagyok nyugodt, ha Jack hazamegy.
Poppy visszavárja.
- Én még… - Jack készen áll. Holnap korán indul.
A szerződés lehetővé teszi.
Fel lesz jegyezve, hogy ellenezte a döntést.
Szóljon Jacknek, hogy hívja Poppyt, most.
Megcsúszott a zuhanyfülkében. Enyhe agyrázkódás. A szken jó lett.
Holnap hazamegy.
Rendben.
Ha ez a két hét otthon jól megy, és jól fog menni,
az emlékei az eljárásról törölve lesznek,
és többet nem látjuk itt magát.
Ha Cameron felébred, figyelni fogja a lencsekameráját.
De hacsak a következő két hétben nem lesz valami gond,
nem lesz módja leállítani ezt.
Tudom, hogy nem így terveztük, de maga készen áll, Jack.
Ne tesztként gondoljon erre a két hétre.
Csak hazamegyek.
Mackó? Hadd lássalak.
Jól vagy?
- Csak kicsit fáj. Jól vagyok. - Igen?
A duzzanat lelohadt.
Mit mondtak?
Pár napig még kicsit szédülhetek. Jól vagyok.
Gyere ide.
Megijesztettél.
Magamat is.
Fent vár rád a szobájában.
- Ki? - A fiad.
Ne csináld.
Seggfej.
Bocs, muszáj volt.
Francba, Cam. Ne hozd rám a frászt.
Pöcsfej.
- Gyere ide. - Nem.
Gyere ide. Gyere ide.
- Dehogy. - Sajnálom.
Nyugi, tigris.
Malac.
Mi a fene? Ellington?
Szia, pajti.
Hű, azt hiszem, Malac pipa rád,
amiért elutaztál és beverted a fejed.
Hű, és nem hagyja annyiban. Ellington.
Oké, Malac.
Kiteszem a kertbe.
Én megnézem Dokit.
Hé.
Ra… Mi történt?
Elájult.
Eszméletlen volt csaknem 24 órán keresztül.
Poppy mit gondolhat?
Minden rendben, Cameron.
Ez mit jelent?
Csak nem ment el.
Mindent szemmel tartottunk, míg nem volt magánál. Minden rendben.
Nem. Nem, nem, nem. Nem tudtam…
Nagyon sajnálom, hogy így történt…
Nem végeztem. Nem mondtam, hogy mehet.
- …de ez volt a jó döntés. - Baromság!
Nem végeztem!
Nos, ez már nem magáról szól.
Hogy mondja?
- Olyan lehetőséget kap, amit senki más. - Nem. Nem, nem, nem.
Ne legyen vak, Cameron.
- Bassza meg. - Haldoklik.
Haldoklik.
- Haldoklik, Cam… - Elég!
Elég.
Jack készen állt.
Jó kezekben vannak.
A maga kezében vannak.
Látni akarom a videót.
Most.
És fejezze be a családom figyelését.
Ezt az iskolában tanultam. A papír, az fa.
Igen.
- Van egy kis… Hadd nézzem. - Tényleg?
Egy kis fa benne.
Igen. Igenis.
- Nincs más kamera? - Oké.
Nincs.
Szeretnék egyedül lenni.
Nem.
Mi az, amire próbállak rávenni, hogy többet csináld?
- Olvasás? - Á. Jó.
Van itt neked valami apróság.
Igazából a nagyanyádtól van.
Ő adta nekem akkor, mikor ekkora voltam, mint te.
Nyisd csak ki, jó könyv.
Oké.
Beleírt valami apróságot.
Régen leszúrtam Andrét, mert ezt csinálta a könyvekkel,
gyerekkorunkban.
Most meg elmerengek minden szón, amit aláhúzott.
Én valahogy…
Valahogy újra tudok lélegezni.
De úgy érzem, mintha elvesztettelek volna, Cam.
Annyira elfoglalod magad a munkával, amit utálsz.
Mintha itt se lennél.
És nem azt mondom, hogy csak a te hibád. Mindketten benne vagyunk.
Tudom, hogy egy időre kiszálltam.
És tudom, hogy ez megrémített.
És ezt nagyon sajnálom, Cam. Tényleg.
Tudod, hallani azt, hogy a minap azt mondtad: „Bevertem a fejemet”…
Nem veszíthetlek el, Cam. Nem tudnék úgy élni.
Úgyhogy most azt mondom neked, végeztem a csenddel.
Elkezdünk kommunikálni, és rendbe hozzuk a dolgokat.
Csináltam neked valamit.
GYÓGYULJ MEG MIHAMARABB
Ez nagyon érzéketlen.
Ó, nem. Én… Sajnálom, én…
Basszus, nagyon sa…
Te kis szaros.
Megijesztettél.
Az arcod. Ez… Ez…
Megijesztettél. Jó volt.
Ez… Ez jó volt. Vicces.
Hé, ó. Semmi baj.
Semmi baj.
Itt vagyok. Semmi baj.
LENCSEKAMERA NEM ELÉRHETŐ
Egyre többször kiveszi a kontaktlencsét, nem csak amikor lefekszik.
Nem kell állandóan hordania. Kényelmetlen érzés neki.
Rossz érzése van maga miatt.
De az is kellemetlen neki, hogy figyelik a családját.
Leszarom, mi kellemes neki. Ez az én családom.
Amit most érez, Cameron, az normális.
Nem, nem az.
Valami nem stimmel.
Az elmúlt pár napban éreztem. Valami nincs rendben.
Ebben a szakaszban
bármin is megy keresztül, az normális. Ő jól van.
Igen.
Mi van veled?
Cory, ideje enned, pajti.
Cory. Állítsd le.
Cory, csináld.
Hogy ízlik?
Finom.
- Pecorino parmezán helyett. - Nagyon jó.
Igen.
Csináld, pajti. Most. Állítsd le.
Nem olyan sós, ugye? Valahogy édesebb.
Igen. Nagyszerű.
- Jól vagy, kicsim? - Igen, jól vagyok.
- Mi van? - Semmi. Jól vagyok. Jól vagyok. Csak…
Fejezd már be!
Ó, ne.
Hozzáférés megtagadva.
ÜZENETEK
A CSATORNÁS FICKÓ KÉSNI FOG, KÁBÉ 14.15, AZT MONDTÁK
IGEN, ÜZENTEK, MINDEN RENDBEN
TALÁLTAM EGY REMEK HELYET ENNEK A SRÁCNAK.
AZ EMELETEN A LEMEZEK FÖLÖTT…?
Ó. IGEN, KLAFF! SZERETLEK.
HOZNÁL OLÍVAOLAJAT + MOSÓSZERT PUSSZ
JÓ, BOLTBAN VOK, HOZOK.
AM MUTATTAM AZ OSZTÁLYOMNAK.
- Igen. A totyitánc. - Én leszek a nagy testvér!
- Ügyes! - Megvan a totyitánc.
A SRÁCBAN BENNE VAN A(Z ÉN) BUGI(M)
Imádom.
VÁLASZ: ÚJ MUNKA NOV 6. KEDD
MACKÓ… SZERETLEK! ÚGY ÖRÜLÖK, HOGY MEGINT ALKOTSZ.
VÁLASZ: ÚJ MUNKA CUCC CAM KÜLDTE: IGEN?
Nahát.
Tedd, amit tenned kell.
Hé, hé. Csak…
Légy óvatos.
Hé, Doki.
Doki.
Ébredj.
Mi a baj?
Nagyon rosszat álmodtam, és látni akartalak.
Hé, van egy ötletem.
Játsszuk azt, hogy ez sör, oké?
Én az elsőt anyámmal ittam, sokkal idősebb voltam nálad.
De semmi gond. Nem mondjuk el senkinek.
Jó.
És ezeket szerette legjobban eszegetni a sör mellé.
Edamame bab, rengeteg sóval.
Egy finom, friss sörrel leöblítve.
- Nyami. - Hogy kell enni?
Látod? Kapd be a felsőt. Kezdd a felül lévővel.
Pattintsd ki. Igen, csak rajta. Igen.
- Jóízű. - Finom, igaz?
Jobb, mint ahogy kinéz.
Jó, most próbáld a söröddel.
Oké.
Almalé, de… Várjál, várjál. Csirió.
Élj soká!
Az edamaméra.
Veszek még egyet.
Gyere csak.
Jól vagy, apa?
Hadd nézzelek, pajti. Hadd nézzem az arcod.
Igen, jól vagyok.
Jól vagyok.
Cory?
Igen?
Szeretlek, pajti.
Én is szeretlek, apa.
Tudom.
Légy jó, Doki.
P?
P.
Szeretlek.
Poppy, ébredj.
Mackó, mi baj?
Mi baj?
Semmi. Én csak…
Nagyon rosszat álmodtam.
Dühös lettem Coryra. Azt álmodtam, hogy elveszítettem mindent.
Ó, kicsim.
Gyere ide.
Jó ég, te reszketsz, édesem. Te reszketsz.
Olyan valóságosnak tűnt.
Ó, édesem.
- Itt vagyunk. Igaz? - Igen.
Már jobban vagyunk. Igaz?
Igen, prímán vagyunk.
Hogyha fiú…
nevezzük Andrénak.
Igen. Tudom.
Poppy?
Igen?
Megcsúsztam.
Cam, hagyd abba. Gyere ide.
Úgy sajnálom. Csak…
Figyelj.
Visszatértünk, igaz?
És ez csodálatos.
Igen?
Igen.
Gyere ide.
Gyere, aludjunk.
Köszönöm.
Vigyázz rájuk.
Vigyázok.
Ma reggeltől ő hivatalosan Cameron Turner.
Soha nem fog erről semmit tudni.
Jó.
Köszönöm, doki.
Köszönöm.
Nehéz, ha az embert magára hagyják.
Mindjárt érkezik az új ügyfél.
Jöjjön le hozzánk, ha már beszélt vele.
Jack hagyott magának valamit.
Bébi?
Mondd, hogy szeretsz.
Szeretlek.
Ne, ne, ne.
Cam.
Mit művelsz? Épp vagdalok.
Komolyan, P.
Mi az?
Nézz a szemembe, és mondd, hogy szeretsz.
- Mit művelsz? - Csak… Rajta. Komolyan.
Hallanom kell.
Oké.
Szeretlek, Cameron Turner.
Mindig is szerettelek. És mindig is foglak.
- Milyen volt? - Jó volt.
A feliratot fordította: Speier Dávid