Шоу Снупі
«Пташина любов».
Малий.
Верни мені бадмінтонну ракетку.
Показати тобі крутий трюк з воланом?
Марсі, який у мене рекорд?
Тридцять сім відскоків.
Хочеш зіграти?
Ходімо.
Граємо!
Гей!
Твій друг украв мого волана.
Якщо хочеш грати, поверни його.
То де волан?
Здається, ця пташка дуже прив'язалася до волана.
Чого ти чекаєш?
Ти ж хочеш грати?
Тоді до справи.
Бігом!
Отак, Марсі, і треба заохочувати.
Дуже надихає.
Де мій волан?
Це що означає?
Що твоє заохочення не подіяло.
Ще й як подіяло. Просто потрібен час.
Малий, слухай.
В одній руці в мене ракетка, а в другій дечого не вистачає.
Це тенісний м'яч.
Футбольний м'яч.
Це тостер.
Я навіть не знаю, що це.
Забудь. Я заберу волан сама. Ходімо, Марсі.
Забрала!
Пташка дуже засмутилася.
Марсі, це спортивний інвентар.
Мабуть, поети правду пишуть. Шлях щирого кохання нерівний.
Шлях у кохання дивний і загадковий.
Тому я надаю перевагу бадмінтону. Ти готова?
Ще б пак.
Довга буде гра.
«Прискіпливий бігль».
Ого. Ще не бачив Снупі таким зосередженим.
Снупі, що ти там пишеш?
«Замовляйте рентгенівські окуляри. Побачте власні кістки».
«Ви письменник? Хочете написати новий великий роман?
Беріть участь у літературному конкурсі і вигравайте коштовний приз».
Великий роман.
Століттями людство прагнуло закарбувати свої оповіді на мурах історії.
Треба дати генію спокійно працювати.
Слушна думка.
БУЛА ТЕМНА Й ГРОЗОВА НІЧ.
Героїчний Летючий Ас
кидає виклик розгніваній матінці-природі і мчить до Парижа.
Чи зуміє він доставити союзникам цілком таємний документ?
А це що?
Страхітливий Червоний Барон тінню пролітає над ним,
невтомно полюючи на таємний документ.
«Летить з таємним документом до Парижа у ворожому небі».
Непогано, але тобі не вистачає сильної головної героїні.
Суворої, розумної, красивої, але скромної.
Як я. Удачі.
Так.
Я штурман, а ти пілот.
Передумала. Це ж я головна героїня.
Я маю керувати літаком. Сунься назад.
Знайди Париж на мапі, а я сяду за штурвал.
Де штурвал?
Пригодницький сюжет мені дуже подобається. Але де гумор?
Сміх? Регіт?
Цьому оповіданню бракує жартів, як той, що розказав мені тато:
що чотириноге, а не ходить?
Стіл.
Зрозумів? Столи не ходять.
Повір мені.
Якщо хочеш написати захопливе оповідання, то сміши читачів.
Швидко, у героїні – тобто в мене – мало часу,
щоб доставити таємний документ союзникам у Париж.
Хтось сказав «Париж»? Я люблю Париж!
Думаю, нам сюди.
Або туди.
Або туди! Або сюди.
Може, годі? У нас таємне завдання.
Справді? Чому ж ви не сказали?
Народ, тихше там!
У нас тут таємне завдання!
Конфеті? Оце вже смішно.
Це не смішно. А ще ми заблукали.
Мене не винувать. Я лише комічний персонаж.
Оце вже смішно.
Сильні персонажі, смішні жарти,
а як же драма?
Загроза? Небезпека?
Пригодницькому роману потрібна смілива рятувальна операція.
Всім привіт. Як у вас...
Тримайся, Лінасе!
Снупі!
Нічого не бачу!
Снупі! Лови!
Ти завжди мене рятуєш, ковдрочко.
Летючий Асе, часу обмаль. Треба долетіти до Парижа.
Але як? Ми втратили мапу.
Він щось учув, але що?
Пес забирай, Ас знайшов Париж.
Бачу агента!
Таємний документ!
Тобто таємний документ.
Авжеж, він відчув запах круасанів.
КІНЕЦЬ.
Нагороду за найкращий роман отримує...
Снупі!
Тобі лист з літературного конкурсу.
«З жалем повідомляємо, що ви не перемогли».
Мені прикро, друже.
На щастя, хоч рукопис тобі повернули.
А всім іншим він подобається.
Він так надихає.
-Мені подобаються пригоди. -А мені – жарти.
А мені – головна героїня.
Що ж, друже, читачі висловили свою думку.
Вони вважають тебе непоганим письменником.
Які дальші плани у великого автора?
Всесвітньовідомий письменник береться за новий роман.
З нетерпінням чекаю на його наступний твір.
БУЛА ТЕМНА ГРОЗОВА НІЧ... ЗНОВУ.
«Не дуже весела справа».
Привіт, Чарлі Браун.
Твій собака не проти безцільно зі мною погасати?
Запитаю, чи він вільний.
Снупі!
От лихо.
Привіт, Снупі. Хочеш погратися?
Чудово. Упіймав, ти квач.
Ти повинен бігти за ним.
Я просто це заховаю.
Снупі нізащо мене не піймає.
Куди він побіг?
Снупі! Хочеш коржика?
Упіймав, ти квач!
Його ніде не видно.
ВІДІЙШОВ НА МІСЦІ
Підходьте. Психіатр на місці.
Гей! Я тут працюю.
Це все дуже весело, поки ніхто не...
Ой!
...травмувався.
Ти!
Через твоє хуліганство
лікар діагностував Рерану забиття плечової кістки.
У нього синець на лікті.
Ви більше не почуєте мого сміху.
Це ти у всьому винен.
Вибачай, собако. Відвідувань не буде!
Віднині ніяких ігор з тим дурним собакою.
-Але... -Відпочивай. У тебе серйозна травма.
Не така вже й серйозна.
І ти перев'язала мені не ту руку.
Отак. А тепер відпочивай!
Обід.
Ти ж знаєш, що каже бабуся.
Коли здоров'я погане, супу з'їж – і краще стане.
Бабуся не медик.
Проте трохи супу не зашкодить.
Роззяв рота.
Що таке?
Суп гарячий.
Дурниці. Я вже його куштувала.
Ой!
Ой.
Реран не хоче супу, але каже, що йому вже краще.
Просто хоче гратися зі Снупі.
Добре, що старша сестра про нього дбає.
Ти ба.
Ти з чимось не згодний?
Хто я такий, щоб сперечатися з медиком?
Зачекай, це не диплом лікаря.
Це диплом з дресирувальної школи Аса.
Тут пише, що ти його не отримав!
Снупі! Який я радий тебе бачити!
Лікоть ще трохи болить.
Так я й думала.
Реране, тобі поки що не можна гратися.
Снупі просто пробує мене розсмішити.
Йому потрібен не сміх, а відпочинок.
Геть!
Реране, спробуймо ще раз.
Кажуть, що сміх – найкращі ліки.
Реране, не дивись.
Це не допомагає.
Допомагає, Люсі.
Завдяки Снупі я почуваюся краще.
Що ж, це справді було досить смішно.
Може, сміх і справді не зашкодить.
Йому, мабуть, боляче.
Тобі пощастило, що в мене турботлива натура.
А тепер – відпочивайте!
Вона сувора, але справедлива.
Поки мене нема – ніякого квача!
Упіймав!
Що у вас там діється?
ЗА КОМІКСОМ «ДРІБНОТА» ЧАРЛЬЗА ШУЛЬЦА
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська