Knøttene: venner for livet
"Fuglekjærlighet."
Hei, gutten.
Kan jeg få tilbake badmintonracketen min?
Vil du se meg gjøre et triks med denne fjærballen?
-Hva er rekorden min igjen, Snefrid? -Trettisju sprett, sir.
Vil du spille?
Kom igjen.
Spillet er startet!
Hei!
Vennen din tok fjærballen vår.
Hvis vi skal spille, må du få den tilbake.
Hvor er fjærballen?
Det virker som fuglen er veldig glad i fjærballen.
Hva venter du på?
Du vil vel spille?
Så sett i gang.
Gå, gå, gå!
Og det, Snefrid, er det de kaller en peptalk.
Inspirerende saker, sir.
Så hvor er fjærballen?
Hva betyr det?
Kanskje det betyr at peptalken ikke virket.
Selvfølgelig virket den, bare ikke ennå.
Hør her, gutt.
Jeg har en racket i den ene hånden, men den andre mangler noe.
Det er en tennisball.
Fotball.
Det er en brødrister.
Jeg vet ikke engang hva det er.
Glem det. Jeg henter fjærballen selv. Kom, Snefrid.
Har den!
Den lille fuglen virker lei seg, sir.
Det er bare sportsutstyr, Snefrid.
Poetene har nok rett. Kjærlighetens vei er aldri lett.
Kjærlighetens veier er rare og mystiske.
Det er derfor jeg holder meg til badminton. Klar til å spille?
Bare prøv å stoppe meg, sir.
Dette blir en lang kamp.
"En beagle etter reglene."
Jeg har aldri sett Snoopy så konsentrert før.
Hei, Snoopy. Hva jobber du med?
"Bestill våre røntgenbriller. Se dine egne bein."
"Er du forfatter? Kan du skrive den neste store romanen?
Bli med i vår forfatterkonkurranse, og du kan vinne et stort trofé."
Den store romanen.
I århundrer har mennesker brent etter å etse sine historier inn i historiens mur.
La oss gi geniet litt plass.
God idé.
DET VAR EN MØRK OG STORMFULL NATT.
Her er det heroiske Flyveresset,
som utstår moder jords vrede mens han flyr mot Paris.
Vil han levere det hemmelige dokumentet til sine allierte i tide?
Hva er dette?
Den fryktede Røde baron formørker himmelen
i sin utrettelige jakt på det hemmelige dokumentet.
"Frakter et hemmelig dokument til Paris over fiendens luftrom."
Ikke verst, men du mangler en sterk, kvinnelig hovedperson.
En som er tøff, smart og vakker, men ydmyk.
En som meg. Lykke til.
Ok.
Jeg navigerer mens du flyr.
Når jeg tenker meg om, er jeg helten i historien.
Jeg burde fly. Flytt deg.
Du kan lete etter Paris på kartet, så tar jeg rattet.
Hvor er rattet?
Jeg elsker all handlingen, gutt. Men hvor er komedien?
Latteren? Skrattene?
Historien trenger noen vitser, som denne som faren min har fortalt:
Hva har fire bein, men kan ikke gå?
Et bord.
Tok du den? Bord går ikke.
Tro meg, gutt.
Om du vil at romanen din skal bli populær, må du få dem til å le.
Skynd deg. Tiden løper ut for at vår helt, undertegnede,
får fraktet dette hemmelige dokumentet til våre allierte i Paris.
Var det noen som sa Paris? Jeg elsker Paris!
Ser ut som det er denne veien.
Eller kanskje det er den veien.
Eller den veien. Eller denne veien.
Kan du vennligst? Vi er på et hemmelig oppdrag.
Hvorfor sa dere ikke det?
Hei, alle sammen! Demp dere!
Vi er på et hemmelig oppdrag her!
Konfetti? Det er morsomt.
Det er ikke morsomt. Og nå er vi på villspor.
Ikke skyld på meg. Jeg er bare det komiske innslaget.
Det var morsomt.
Sterke karakterer, morsomme vitser,
men hvor er dramaet?
Frykten? Faren?
Alle gode spenningsromaner trenger en farefull redningsaksjon.
Å, hei, alle sammen. Hvordan...
Hold ut, Linus!
Snoopy!
Jeg kan ikke se!
Snoopy! Bruk denne!
Jeg visste at du ville redde meg, sutteklut.
Flyveresset, vi har ikke mer tid. Vi må fortsatt til Paris.
Men hvordan? Kartet er borte.
Han følger nesen, men hva lukter han?
Du snakker, Flyveresset fant Paris.
Der er møtepunktet!
Det hemmelige dokumentet!
Jeg mener... det hemmelige dokumentet.
Selvsagt! Han kunne lukte croissanter.
SLUTT.
Og vinneren av den beste romanen går til...
Snoopy!
Snoopy! Snoopy! Snoopy!
Snoopy! Snoopy!
Du har fått et brev fra forfatterkonkurransen.
"Vi beklager å måtte fortelle at du ikke vant."
Beklager, kompis.
Men de gode nyhetene er at de sendte manuskriptet tilbake.
Og alle elsker det.
Det er så inspirerende.
-Jeg liker spenningen. -Jeg liker vitsene.
Jeg liker den kvinnelige karakteren.
Folket har talt, kompis.
De synes du er en ganske god forfatter.
Hva er det neste for den store forfatteren?
Den verdensberømte forfatteren starter på en ny roman.
Jeg gleder meg til å se hva han kommer med.
DET VAR EN MØRK OG STORMFULL NATT... IGJEN.
"Ikke så morsomme saker."
Hallo, Charlie Brown.
Kan hunden din komme ut og tumle rundt med meg?
Jeg skal se om han er ledig.
Snoopy!
Jeg gremmes.
Hei, Snoopy. Vil du leke?
Fint. Sisten, du har'n.
Det er meningen at du skal løpe etter ham.
Jeg setter bort dette.
Snoopy tar meg aldri.
Hvor ble han av?
Snoopy! Vil du ha en kake?
Sisten, du har'n.
Ser ut til at jeg mistet ham.
UT INN
Denne veien. Doktoren er inne.
Hei! Jeg jobber her.
Det er bare lek og moro inntil noen...
Au!
...blir skadet.
Du!
På grunn av knuffingen din
sier legen at Klatten har hematom i et overarmsbein.
Han fikk blåmerke på morobeinet.
Kanskje jeg aldri vil le igjen.
Og det er din skyld.
Beklager, hund. Visittiden er aldri!
Fra nå av får du ikke leke med den dumme hunden.
-Men... -Du må hvile. Du er altfor skadet.
Jeg er ikke så skadet.
Og du satte fatlen på feil arm.
Sånn. Nå må du hvile!
Nå er det lunsj.
Du vet hva bestemor sier.
Er du i ulage, trenger du suppe i din mage.
Bestemor er ikke legeutdannet.
Men litt suppe kan ikke skade.
Gap opp.
Hva er i veien?
Det er suppen. Den er for varm.
Tull og tøys. Jeg prøvde den selv.
Au!
Klatten vil ikke ha suppe, men han føler seg bedre.
Han vil bare leke med Snoopy.
Det er bra at han har en storesøster som tar seg av ham.
Fillern.
Med mindre du er uenig.
Kan jeg argumentere mot en legeutdannet?
Vent. Dette er ikke en medisinsk grad.
Det er fra Lydighetsskolen.
Det står at du strøk!
Snoopy! Jeg er så glad for å se deg.
Au!
Albuen min er nok litt øm fortsatt.
Akkurat som jeg tenkte.
Du er ikke klar til å leke, Klatten.
Snoopy prøver bare å få meg til å le.
Han trenger ikke latter. Han trenger å hvile.
Ut!
Ok, Klatten, la oss prøve igjen.
Noen sier at latter er den beste medisin.
Se bort, Klatten.
Dette hjelper ikke.
Det hjelper, Sofie.
Snoopy får meg til å føle meg bedre.
Det var vel litt morsomt.
Kanskje latter ikke er så verst.
Det gjør nok vondt.
Flaks for deg at jeg er så omsorgsfull.
Hvil dere!
Hun er hard, men rettferdig.
Ikke mer sisten mens jeg er borte!
Sisten!
Hva er det som foregår der oppe?
BASERT PÅ KNØTTENE AV CHARLES M. SCHULZ
Tekst: Evy Hvidsten