Ressu ja ystävät
Lätkässä sulkiin.
Hei, poika.
Saanko sulkapallomailani takaisin?
Haluatko nähdä kivan tempun tällä sulkapallolla?
Mikä ennätykseni olikaan, Maisa?
37 pomppua, pomo.
Haluatko pelata?
Aloitetaan.
Ottelu alkaa!
Hei!
Ystäväsi vei sulkapallomme.
Jos pelaamme, sinun on parasta saada se takaisin.
Missä sulkapallo on?
Tuo lintu vaikuttaa kiintyneen sulkapalloon.
No, mitä odotat?
Haluathan pelata?
Sitten töihin.
Vauhtia!
Tuota sanotaan kannustuspuheeksi.
Inspiroivaa.
Missä sulkapallo on?
Mitä tuo tarkoittaa?
Ehkä sitä, ettei kannustuspuheesi toiminut.
Tietenkin toimi. Se ei ole vain toiminut vielä.
Kuuntele.
Minulla on maila yhdessä kädessä, mutta toisesta puuttuu jotain.
Se on tennispallo.
Jalkapallo.
Tuo on leivänpaahdin.
En edes tiedä, mikä tuo on.
Unohda. Haen sulkapallon itse. Tule, Maisa.
Sain sen!
Tuo pikkulintu näyttää olevan aika surullinen.
Kyse on vain urheiluvälineestä.
Runoilijat ovat kai oikeassa. Tosirakkaus ei suju koskaan sulavasti.
Rakkauden tavat ovat outoja ja salaperäisiä.
Siksi pitäydyn sulkapallossa. Oletko valmis pelaamaan?
Yritäpä vain estää minua.
Tästä tulee pitkä ottelu.
Mestarikirjailija.
En ole nähnyt Ressua noin keskittyneenä.
Hei, Ressu. Mitä sinä työstät?
"Tilaa röntgenlasimme. Näe omat luusi."
"Oletko kirjailija? Kirjoitatko seuraavan suuren romaanin?
Ilmoittaudu kirjoituskilpailuumme, niin voit voittaa valtavan pokaalin."
Suuri romaani.
Vuosisatoja ihmiskunta on halunnut kirjoittaa tarinansa historian muureihin.
Annetaan tälle nerolle tilaa.
Hyvä idea.
OLI SYNKKÄ JA MYRSKYINEN YÖ.
Tässä sankarillinen lentäjä-ässä -
uhmaa luontoäidin vihaa kiirehtiessään Pariisiin.
Toimittaako hän huippusalaisen asiakirjan liittolaistensa käsiin ajoissa?
Mitä tämä on?
Pelätty Punainen paroni pimentää taivaan -
jahdatessaan hellittämättä salaista asiakirjaa.
"Kuljettaa salaista asiakirjaa Pariisiin vihollistaivaan poikki."
Ei hassumpaa, mutta sinulta puuttuu vahva naissankari.
Joku kova, fiksu ja kaunis, mutta vaatimaton.
Joku kaltaiseni. Lykkyä tykö.
No niin.
Minä suunnistan, kun sinä lennät.
Toisaalta olen tarinan sankari.
Minun pitäisi lentää. Väistä.
Etsi Pariisi kartalta. Minä ohjaan.
Missä ohjauspyörä on?
Pidän todella paljon toiminnasta, mutta missä komedia on?
Naurut? Hohotukset?
Tarina tarvitsee pari vitsiä, kuten tämän isäni kertoman.
Millä on neljä jalkaa, mutta se ei kävele?
Pöydällä.
Ymmärrätkö? Pöydät eivät kävele.
Usko pois.
Jos haluat tarinasta kiinnostavan, lukija pitää saada nauramaan.
Kiirehdi. Sankariltamme, eli minulta, loppuu aika -
viedä tämä salainen asiakirja liittolaisillemme Pariisiin.
Mainitsiko joku Pariisin? Rakastan Pariisia!
Se näyttää olevan täällä.
Tai ehkä se on tuolla.
Tai tuolla. Tai täällä.
Voisitko lopettaa? Meillä on salainen tehtävä.
Oikeastiko? Mikset sanonut mitään?
Hei, kaikki! Olkaa hiljaa!
Meillä on täällä salainen tehtävä!
Konfettia? Se on hauskaa.
Eikä ole. Ja nyt olemme eksyksissä.
Älä minua syytä. Olen vain koominen kevennys.
Tuo on hauskaa.
Vahvoja hahmoja, hauskoja vitsejä,
mutta missä draama on?
Uhka? Vaara?
Hieno toimintatarina tarvitsee uskaliaan pelastustehtävän.
Ai, hei, kaikki. Miten...?
Sinnittele, Eppu!
Ressu!
En näe!
Ressu! Käytä tätä!
Tiesin, että pelastaisit minut, riepu.
Lentäjä-ässä, meiltä loppuu aika. Pitää yhä päästä Pariisiin.
Mutta miten? Kartta on mennyttä.
Hän seuraa nenäänsä, mutta mitä hän haistaa?
Koira vieköön, ässä löysi Pariisin.
Tuolla on kohtauspaikka!
Salainen asiakirja!
Siis salainen asiakirja.
Tietenkin. Hän haistoi voisarvet.
LOPPU
Ja parhaan romaanin palkinnon voittaa...
Ressu!
Ressu.
Sait kirjeen kirjankirjoituskilpailusta.
"Valitettavasti et voittanut."
Olen pahoillani, kamu.
Mutta hyvä uutinen on, että käsikirjoituksesi palautettiin,
ja kaikki muut pitävät siitä.
Se on tosi inspiroiva.
Pidän toiminnasta. -Pidän vitseistä.
Pidän vahvasta naissankarista.
Kansa on puhunut.
Heistä olet sittenkin aika hyvä kirjailija.
Mitä seuraavaksi, suuri kirjailija?
Maailmankuulu kirjailija aloittaa toisen hienon romaanin.
En malta odottaa, mitä hän keksii seuraavaksi.
OLI SYNKKÄ JA MYRSKYINEN YÖ... TAAS.
Itku pitkästä ilosta.
Terve, Jaska Jokunen.
Saako koirasi tulla ulos peuhaamaan päämärättömästi kanssani?
Katson, onko se vapaana.
Ressu!
Hyvä tavaton.
Terve, Ressu. Haluatko leikkiä?
Hienoa. Hippa.
Sinun pitäisi juosta hänen peräänsä.
Laitan nämä pois.
Ressu ei saa minua ikinä kiinni.
Mihin se meni?
Oi, Ressu! Haluatko keksin?
Hippa.
Näköjään kadotin sen.
POISSA - PAIKALLA
Tänne näin. Lääkäri on paikalla.
Hei! Teen täällä töitä.
Pelkkää hupia ja leikkiä, kunnes joku...
Au!
...satuttaa itsensä.
Sinä!
Kovakouraisuutesi takia -
lääkäri sanoi, että Toiston olkaluussa on ruhje.
Mustelma nauruhermossa.
En ehkä naura enää ikinä.
Ja se on sinun syytäsi.
Olen pahoillani, koira. Vierailuaikaa ei ole!
Tästä lähtien et enää leiki sen hupsun koiran kanssa.
Mutta... -Sinun pitää levätä. Olet loukkaantunut.
En niin loukkaantunut.
Ja laitoit siteen väärään käsivarteen.
Siinä. Lepää nyt!
Lounasaika.
Tiedät, mitä mummi sanoo.
Kun on kurja olo, makoisaa soppaa masuun.
Mummi ei ole lääkintäammattilainen.
Mutta ei kai keitosta ole haittaa.
No niin, suu auki.
Mikä hätänä?
Keitto on liian kuumaa.
Höpsistä. Kokeilin sitä itse.
Au!
Au.
Toisto ei halua keittoa mutta sanoo voivansa paremmin.
Haluaa leikkiä Ressun kanssa. Hyvä, että isosisko pitää hänestä huolta.
Voi veljet.
Ellet ole eri mieltä.
Kuka olen väittelemään lääkintäammattilaisen kanssa?
Hetki. Tämä ei ole lääketieteen tutkinto.
Tämä on tottelevaisuuskoulusta.
Sen mukaan reputit!
Ressu! Onpa kiva nähdä sinua!
Au!
Kyynärpääni on kai vielä vähän kipeä.
Juuri niin ajattelin!
Toisto, et ole valmis leikkimään.
Ressu yrittää vain naurattaa minua.
Hän ei tarvitse naurua, vaan lepoa.
Ulos!
No niin. Yritetään tätä taas.
Joidenkin mukaan nauru on paras lääke.
Älä katso, Toisto.
Tämä ei auta.
Auttaa se, Tellu.
Ressu saa oloni paremmaksi.
No, se oli kai tavallaan hauskaa.
Ehkä naurusta ei olekaan haittaa.
Tuon täytyy sattua.
Onneksesi minulla on hoivaava luonne.
Levätkää nyt!
Hän on kova mutta reilu.
Kun olen poissa, ei enää hippaa!
Hippa!
Mitä siellä ylhäällä tapahtuu?
PERUSTUU CHARLES M. SCHULZIN TENAVAT-SARJAKUVAAN
Tekstitys: Jari Vikström