„Snūpis sako kalbą“.
Prašau. Puodelis skanios arbatos.
Gal sumuštinuką?
Nepamiršk, mandagūs žmonės valgo mažais kąsneliais.
Snūpi, tau laiškas nuo Vyriausiojo Biglio.
Kas tas Vyriausiasis Biglis?
Vyriausiasis Biglis - visų šunų vadas. Kai jis loja, jo reik klausyti.
Čia parašyta, kad Vyriausiasis Biglis prašo Snūpio pasakyti svarbią kalbą.
Kodėl jis? Jis net nemoka elgtis per įsivaizduojamą arbatos vakarėlį.
Galbūt jie nori išsiaiškint, ar Snūpis galėtų
kada nors tapti Vyriausiuoju Bigliu.
Jei tam tereikia gulėti ir nieko nedaryti, tada jis - tinkama kandidatūra.
Norint pasakyti gerą kalbą, svarbiausia - nesinervinti.
Kai man tenka kalbėti prieš auditoriją, truputėlį pinasi liežuvis.
Šią savaitę perskaičiau knygą „Somas Tojeris“.
Tiksliau, „Tomas Sojeris“.
Veiksmas vyksta prie Misipės upės.
Tiksliau, Sipimipės… Tiksliau, Pipsipės…
Gal norit ko paklausti?
Svarbiausia - pasitikėti savim, ir tada viskas bus kerai… tiksliau, gerai!
Sveikas, Snūpi. Girdėjau, Vyriausiasis Biglis prašė pasakyt kalbą.
Nori mano patarimo, mažiau? Improvizuok. Aš visad taip darau.
Kai atsiduriu prieš auditoriją,
stengiuosi nesinervinti, ir tada viskas eina kaip per sviestą.
Gal pamiršai pernykštį mokyklos vaidinimą, pone?
Taigi, gyveno trys lokiai ir mergaitė vardu Auksaplaukė.
Tai bent vardas.
Tai va, mergaitė ir lokiai išalko,
tad jie įsijungė muziką ir užsisakė picų.
Ne picų, pone. Košės. Ji paragavo košės iš trijų dubenėlių.
Ką? Lokiai nevalgo košės. Kvailystė. Kas parašė tą nesąmonę?
Gerai jau. Sutinku, man derėjo perskaityti scenarijų.
Bet žiūrovams patiko, pone.
Ką galiu pasakyti? Esu talentinga.
Gerai pasiruošk, nes gali labai liūdnai baigtis.
Vargsti su kalba?
Gal per daug apie ją galvoji.
Mano senelis sako, kad pirma mintis dažniausiai būna geriausia.
Nesijaudink, Snūpi. Tikiuosi, tau seksis geriau nei man.
Kai aš atsistoju prieš auditoriją ir pamatau į mane nukreiptas visų akis,
vos išlemenu žodžius.
Šiandien noriu pakalbėti apie išradėją Aleksandrą Gremą Belą.
- Apie ką? - Jis kalba su savim?
- Garsiau! - Aleksandrą Gremą Belą!
Jį labiausiai išgarsino jo išrastas…
- Ką? - Ką jis išrado?
Tikiuosi, mikrofoną.
Galiu pasakyti tik tiek: kalbėk garsiai ir aiškiai!
Nebūk per daug drovus. Ir jauskis laisvai.
Gerai pasiruošk, nes gali labai liūdnai baigtis.
- Kalbėk garsiai. - Nesijaudink.
Nekreipk dėmesio, kad į tave visi žiūri.
Nesijaudink!
PSICHIATRO PAGALBA 5 CENTAI
Kaip sakiau, sakydamas kalbą pasistenk nesijaudinti.
Atsipalaiduok.
Galvok apie ką nors malonaus, pavyzdžiui, ošiančias bangas.
Ošia! Dūžta! Pliūkšt!
Man tai ošiančios bangos padeda atsipalaiduoti.
Tikėjaus, kad mūsų geri patarimai jam tikrai padės nusiraminti.
Nesinervink, Snūpi. Tu pasakysi puikią kalbą.
Paprasčiausiai pasitikėk savim.
Sugalvojau. Mes pabūsim tavo klausytojais.
Išbandyk savo kalbą su mumis.
Iš kur mes žinosim, ar ji gera?
Mes juk nemokam šunų kalbos.
Ne tai svarbiausia, pone. Reikia išugdyti jo pasitikėjimą.
Ką pasakysi, Snūpi? Nori pabandyti?
- Tau pavyks. - Nagi, lipk žemyn.
- Taip! - Mes tikime tavim!
Kaip Snūpio kalba?
Ji buvo puiki.
Tiesą sakant, jis taip gerai pasirodė,
kad dabar moko kitus, kaip atsikratyti viešojo kalbėjimo baimės.
„Kaip tapti biglio skautu“.
Sveikas, Snūpi. Kur susiruošėt?
„Oficialusis skautų vadovo žurnalas.
Šiandien nusivesiu savo drąsiuosius biglio skautus į mišką.
Dieną praleisime gamtoje, be jokių šiuolaikinių patogumų.“
Be šiuolaikinių patogumų? Labai drąsu.
Gal ir mums vertėtų pastovyklauti, Marse?
Aš užsiėmusi.
Pirmoji galimybė gauti biglio skauto ženklelį.
Atpažinti pėdsakus.
Antroji galimybė gauti biglio skauto ženklelį.
Sekimas gamtoje, pasitelkus uoslę.
Trečioji galimybė gauti biglio skauto ženklelį.
Suprasti gamtos garsus.
„Laimė yra lietinga diena“.
Snūpi, nuostabu, ar ne?
Man labai patinka lietus. Galima pasitaškyt po balas.
Nori pasitaškyt?
Kaip nori.
Sveikutis, Snūpi. Regis, lietus ir tave užklupo.
Kaip tik ruošiausi bėgti namo. Nori kartu?
Neliūdėk, Snūpi. Ir lietingomis dienomis gali būti smagu.
Galima iš fotelio pasistatyt
didžiulę pilį, kokios šis kambarys dar nematė.
Ką pasakysi, Snūpi?
Snūpi?
Kalba karalius Linas.
Man reikia ištikimiausio riterio sero Snūpio pagalbos.
Kalbu apie tave.
Tu - mano kovotojas.
Šiai karalystei gresia didžiulis pavojus.
Mus puola nuožmus drakonas.
Tik tu, sere Snūpi, gali nugalėti liepsnojantį užpuoliką.
Aš kiaurai šlapia!
Ką čia išdarinėji, šunėke?
Snūpi!
Tu kiaurai šlapias. Štai, imk, nusivalyk.
Mes žaidžiam persirengėliais. Geriausias užsiėmimas lietingą dieną.
Nori pažaisti?
Kas čia?
Šitą suknelę apsivelku, kai noriu pabūti Marija Kiuri,
vienintele laimėjusia Nobelio premiją dviejose skirtingose mokslo srityse.
Šita man labiau patinka.
Tai - Bibliotekos Mergaitės kostiumas.
Ji iki bibliotekos uždarymo gali perskaityti tūkstantį knygų.
Bet ir taip greitai skaitydama sugeba jomis pasidžiaugti.
Antraip kokia prasmė skaityti?
Kas nori pabūt superdidvyriu?
Valio!
Liūdna žinia, Kaukėtas Drąsuoli.
Nenaudėlė knygų plėšikė pavogė visas knygas iš bibliotekos.
Ją reikia nedelsiant sučiupti ir bet kokia kaina grąžinti knygas.
Ieškai manęs, Kaukėtas Drąsuoli?
Atėjau grąžinti knygų į biblioteką.
Štai tau! Dar viena!
Ir nepamiršk klasikos!
Regis, atėjau pačiu laiku…
kad sudėliočiau knygas pagal Kongreso bibliotekos klasifikacijos sistemą.
Pričiupai mane!
Žiūrėkit, nebelyja.
Snūpi, visur tavęs ieškojau.
Viskas gerai, bičiuli. Eime namo.
Štai. Saugu ir sausa.
Regis, nespėjai pasidžiaugti iškyla?
Nieko tokio. Žinai, kas yra geriausia lietingą dieną?
Iškyla namuose.
Snūpi, palik ir man.
Vargeli.
LAIMĖ YRA… LIETINGA DIENA
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė
AČIŪ TAU, SPARKI. NIEKADA TAVĘS NEPAMIRŠIM.