"По-хубава перушина".
Чудесен ден за наблюдение на птици.
Марси, не виждам птици.
Отишли са да обядват.
Да поиграем баскетбол?
Търпение. Скоро ще се появят.
Наблюдаването на птици ще ти хареса.
Интересно е. Има най-различни птици.
Ако беше птица, каква щеше да си?
Не знам. Нещо пъстроцветно.
Може би като онази.
Добър избор. Това е сойка.
Познава се по яркосините пера.
Мога да съм сойка. Синьото ми отива.
Виж този дребосък.
Как го определя книгата ти?
Да видим...
Може би е швейцарска планинарка.
Хубаво е да имаш такова дълго перо.
Още една.
Пише ли нещо за розови пера?
Или е розовопер славей, или ниско фламинго.
А ти питала ли си се каква птица би била?
Постоянно се питам.
Присмехулна кукабура.
Прочути са с характерния си зов, подобен на смях.
Едва ли са толкова страхотни като тази.
Идеален ден да си починеш и порадваш на природата.
Сред природата не било толкова спокойно.
Горе на дървото.
Виж каква красива жълта птица.
Тази ми е фаворитът.
Уж обикновена, но личи характер.
Както винаги казвам,
характерът е решаващ фактор.
Така е. Съвсем вярно.
Това е доста смешно.
"Тъга по одеялцето".
Добре, Лайнъс.
Отивай там и направи хоумрън.
Готово, Чарли Браун.
Само брат ми би донесъл одеяло на бейзболна игра.
С него играе по-добре.
Ако бързо обиколи базите, бързо ще се върне при одеялото.
Това трябва да се види.
Добър удар. Тичай, Лайнъс!
Хоумрън!
Ура! - Браво, Лайнъс.
Видя ли? - Стига бе.
И г-жа Отмар е позволила да донесеш одеялото в клас?
За онагледяване.
Изучаваме великите кораби на Европа.
Земя на хоризонта!
Ама че тъпчо!
Взех пуканки за всички.
Но аз ще ги държа. Вземете си.
Не е честно. Не ги стигам!
Като се приберем, ще изперем одеялото.
Какъв страхотен филм!
Героят живееше съвсем самичък в пещера, нямаше дори телевизор!
Защото беше вълк единак.
Сигурно и ти го можеш.
Да, мога. - Ти ли?
Без одеялото не можеш да издържиш и един ден.
Мога.
Докажи го. - Добре.
Още сега.
Моят брат, вълкът единак.
Ще видим.
Знаех си!
Не издържа и пет секунди.
По пейката има тресчици.
А на меката трева?
Пълно е с буболечки.
Не е срамно да признаеш поражение.
Този вълк единак няма да бъде победен.
Снупи, вземи одеялото ми.
Грижи се добре за него.
Пряката слънчева светлина не му понася. Прането - без колосване.
Суши на ниска температура!
Снупи, на вечеря!
Спокоен съм!
Снупи ще се грижи добре за одеялото ми.
Дал си го на Снупи?
Да не си откачил?
Мислех да съм като героя от филма -
справя се без никого и нищо.
Вълк единак.
Но не мога. Не съм герой. Не съм вълк.
Не мога да живея в пещера без телевизор!
Какво става, Лайнъс? Изглеждаш изнервен.
Супер съм.
Мекото, успокояващо одеялце изобщо не ми липсва.
Браво на теб.
Снупи! Къде е одеялцето ми?
Дал си го на птица?
Къде е тогава?
Знаех си. Одеялцето ми е изгубено!
Отнесено някъде, без грижовна ръка да го гали.
Защо бях толкова доверчив?
Там ли си го сложил?
В храста, на сигурно място?
Качил си го на дървото, далече от зли очи. Хубаво!
Тук не го виждам.
Чакайте ме!
Сега разбирам!
Заровил си го като съкровище, недостъпно за друг.
Не го намирам.
Сигурен ли си, че си го заровил тук?
Аз...
Момчета? Ехо!
Дали да живееш в пещера е нещо такова?
На екрана беше по-забавно.
Одеялцето ми!
Ти ме спаси!
Не ме напускай, стари приятелю!
Знаех, че и ден няма да изкараш.
Това ми било вълк единак.
Единаците са силно надценени. Предпочитам да съм в глутница.
Хайде, у дома на лимонада!
Чакайте ме!
"Имало едно време на един облак".
Облаците са прекрасни, нали?
Приличат на огромни, пухкави захарни памуци.
От научна гледна точка
облаците представляват ледени частици и прах.
Онзи прилича на котела на известния парен локомотив
от "Летящия шотландец".
Какво виждаш ти, Лайнъс?
Онзи облак прилича по форма, светлина и сенки на скулптура на Роден.
Работен вариант на "Мислителят".
Ти какво виждаш, Чарли Браун?
Щях да кажа "скала", но размислих.
Нищо не виждам. Просто облаци.
Развихри въображението си.
Ето там.
Онзи прилича на сладолед във фунийка.
Страхотно. Не го виждам, но огладнях.
Сладоледът заприлича на кучешки кокал.
Права си. Наистина прилича на кокал.
Виждаш ли онези засукани облаци там?
Наричат се "слоестокупести".
Приличат на морски вълни.
Онези ли?
Това са птици, Сали.
Защо никой не пита мен на какво ми приличат облаците?
Какво виждаш?
Акула!
Огромна акула с грамадански зъби.
Вижте, вече не прилича на акула. - Пустинен остров е.
Облакът доста се издължи.
Знаеш какво значи това.
Не е пустинен остров, а...
Вулкан!
Писна ми! Отказвам се!
Прекарахме целия следобед тук, а не видях...
Чакайте! Там! Виждам нещо.
Най-сетне виждам нещо!
Свиреп динозавър.
И аз го виждам.
Ама че работа.
Знаете ли, сега повече прилича на конче.
Беше много забавно.
Трябва да повторим.
Определено.
Кой би очаквал от облаци такива страхотни истории?
Струваш ми се уморен, Снупи.
Препоръчвам ти да гледаш облаците.
Действат успокоително.
ПО КОМИКСА НА ЧАРЛС М. ШУЛЦ
Превод на субтитрите Анна Делчева