ШОУ СНУПІ
«Жахливий Снупі».
Фільми жахів не такі вже й страшні, бо чудовиська несправжні.
Бу!
«Помста Болотника» – кіно у всій красі.
Третій крок мого догляду за собою –
нанесення очисної маски для обличчя поверх вівсяного скрабу.
Чого не зробиш заради краси.
Марсі, навіщо тобі книжка? Ми йдемо в кіно.
Я читаю, щоб заспокоїти нерви перед переглядом.
Книжка називається «Звуки тварин і як їх видавати».
Цьому й без книжки можна навчитися.
Дар від природи.
Сімдесят п'ять, вісімдесят, ґудзик, два...
Снупі, ти чому тут? Ти ж не любиш страшних фільмів.
Потім знову прийдеш спати до мене в ліжко.
Цсс!
Твій пес зводить на пси весь кіноперегляд.
Гей, Чак!
Попроси кумедного малого поводитися тихше.
От лихо.
Як я й передбачав, фільм був геть не страшний.
Ти весь сеанс просидів під ковдрою.
На те вона й захисна ковдра.
Даруйте, мадам.
Даруйте, цінний вантаж.
Безмежний космос.
Змушує замислитися про твоє місце у світі.
Прекрасна грязюка.
Ого. Я й не помітив, як швидко покоротшали дні.
Чуєш, Марсі? Отак виє вовк.
Звук має линути з живота.
Зараз спробую.
Чому всі твої звуки тварин нагадують крик?
Спробуймо щось простіше. Може, качку?
Що скажеш?
Так краще.
Надіюся, ці крики схвальні!
Ви ще пошкодуєте, що потривожили мій косметичний сон!
Не розумію.
Чому дурному псові страшно?
Що з тобою не так, Снупі?
Я так довго добирав ідеальну пропорцію грязюки й води.
Я казав, що ти не любиш фільмів жахів.
От лихо.
«Снупі в костюмі».
Сьогодні я дуже хочу вразити руде дівча
на гелловінських танцях.
Якщо хочеш її вразити, то раджу туди не приходити.
Але ж це мій шанс. Потрібен лише правильний костюм.
А ким ти наряджався торік, Чарлі?
ПСИХІАТР НА МІСЦІ
Ножиці – це не моє.
Тобі потрібен персональний костюмер.
Я б допомогла, якби не була медиком.
Десять центів.
На табличці пише «п'ять центів».
На свята подвійна ціна.
Люсі має рацію. Мені таки потрібен костюмер.
Має ж тут бути хтось такий, що тямить у костюмах.
Але хто?
Снупі, ти мені допоможеш?
Друже, що ти задумав?
На що я схожий?
Може, краще щось упізнаване?
Я робот. Для чого ця кнопка?
Може, краще щось не таке труське?
Чудовий костюм, Снупі.
Але трохи заважкий.
Я м'яч для регбі. Ідеально.
М'яч!
Пробач, Чак.
Квіти всім подобаються.
Чудова робота, друже.
Не знав, що метелики такі агресивні.
Дякую за допомогу, Снупі, але цей уже не годиться.
Ми не вигадаємо костюм, який вразить руде дівча.
Ходімо, Чарлі Браун. А то спізнимося на танці.
У мене нема костюма!
-Чарлі, нема часу. -Чак, ворушися.
Ходімо, братику.
ВЕСЕЛОГО ГЕЛЛОВІНУ
Цей костюм тіснуватий.
І я навіть не знаю, який маю вигляд.
Дуже здоровий вигляд, Чарлі Браун.
Я б навіть ужив слово «поживний».
Я б ужила слово «безглуздий».
Суди сам, Чарлі Браун.
От лихо. Я овоч.
Який жах. Що мені робити?
Поводься, як морквина.
А якщо руде дівча не любить моркви?
Кого я обманюю? Ніхто не любить моркви.
Чарлі Браун, є тут такі, що люблять моркву.
Ого.
Твоя правда, Лінасе.
Спробую її вразити. Уже йду.
Вибачте. Пробачте.
Я... Ти...
Думаю, він її таки вразив.
От же ж йолоп.
Снупі, нам це вдалося.
Я викликав у рудого дівчати усмішку.
Принаймні мені так здалося. Я майже нічого не бачив.
Як ти дізнався, що в неї костюм зайця?
Дякую, друже.
Мушу йти. Не лише руде дівча любить моркву.
«Хитрий Снупі».
Ага, ще трошечки.
Трошечки лівіше.
Цього Гелловіну про наш будинок говоритиме вся вулиця.
Спробуймо ще раз з другого боку.
Ой!
Я розумію твій задум, але мій варіант кращий.
Не знала, що собаки святкують Гелловін.
Нормальні собаки не святкують.
ВЕСЕЛОГО ГЕЛЛОВІНУ
Знадобиться більше гарбузів.
Ласощі або капості!
Дякую.
Так, мадам. Я суддя.
І я присуджую йти до наступного будинку!
-Класний костюм, Піг-Пен. -Дякую.
Який ти ведмідь? Бурий? Грізлі?
Авжеж білий.
Авжеж.
Куди далі?
Отам гарно.
Там же будка Снупі.
А якщо він роздає собачі ласощі?
Я готовий ризикнути.
Ласощі або капості!
Схоже, Снупі не розуміє суті Гелловіну.
Коли чуєш: «Ласощі або капості», потрібно давати дітям ласощі.
Цього року він більше уваги приділив капостям.
-Молодець, Снупі. -Браво!
Таке не щодня побачиш.
Якість постановки вражає.
Трясця мені в шпангоути, матросе Марсі! Глянь на Чаків гостьовий будинок.
Мабуть, Снупі роздає ласощі, гідні піратських скарбів.
Треба туди зайти.
Тобто, пане капітане.
Ласощі або капості!
Що це було?
Капості. Хіба ж це не чудово?
Не дуже.
Вимагаємо ласощів! Такий закон Гелловіну!
Ого!
Марсі.
Що тут діється?
Ти повинен дати мені цукерок. Отаких.
Круто!
Де мій льодяник?
-Ура, Снупі! -Круто!
Суд проголошує цей льодяник... смачнючим.
Ну все. Досить уже капостей. На Гелловін роздають ласощі.
Капості! Капості!
Гей!
Капості! Капості!
Ласощі!
Капості! Капості!
Ласощі!
Я ж дивився.
Це безглуздо!
Коли хтось дзвонить у двері і ввічливо каже: «Ласощі або капості»,
потрібно зробити лише одне.
Дай мені ласощів!
ГЕЛЛОВІН
О ні!
Даруйте, пане капітане.
Це правда, що на Гелловін дітям традиційно дають цукерки,
але Снупі показав, що насолода буває
навіть від капостей.
-Нам подобаються капості Снупі. -Так!
Марсі має рацію.
Може, започаткуємо нову гелловінську традицію?
Замість «Ласощі чи капості» будемо казати «Ласощі та капості».
-Класно! -Чудова думка!
Суддя Люсі схвалює пропозицію.
Малий, я тобі щось покажу.
Капості!
Ласощі!
Віднині Гелловін стане вдвоє веселішим!
Це найкращий Гелловін.
Я знала, що про нас уся вулиця говоритиме.
ЗА КОМІКСОМ «ДРІБНОТА» ЧАРЛЬЗ М. ШУЛЬЦ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська