„Baisuoklis Snūpis“.
Siaubo filmai - visai nebaisūs, nes pabaisos - netikros.
Geriausias filmas - „Molinukų kerštas“.
Trečias mano grožio procedūrų žingsnis -
šveičiamoji kempinėlė iš avižų su valomąja veido kauke.
Grožis reikalauja aukų.
Kam tau reikalinga knyga, Marse? Juk einam į kiną.
Kad nuraminčiau nervus prieš kiną, pone.
Ji vadinasi „Kaip išmokti gyvūnų garsų“.
Tam nereikia jokios knygos. Mū!
Aš ir taip moku.
Septyniasdešimt penki, aštuoniasdešimt, viena saga, du...
Snūpi, ką čia darai? Tu juk nemėgsti siaubo filmų.
Baigsis tuo, kad vėl lįsi pas mane į lovą.
Tavo šuo trukdo man semtis kinematografinės patirties.
Čakai!
Gali pasakyti tam keistuoliui, kad patylėtų?
Vargeli.
Kaip ir sakiau, tas filmas - visai nebaisus.
Tu visą laiką buvai po antklodėle.
Tam ir reikalinga apsauginė antklodėlė.
Atsiprašau, ponia.
Atsiprašau, nešu brangų krovinį.
Neaprėpiamas kosmosas.
Jis priverčia susimąstyti apie savo vietą Žemėje.
Puikus purvynėlis.
Nieko sau. Nė nežinojau, kad jau persukom laikrodžius.
Matai, Marse? Štai kaip kaukia vilkas.
Garsas turi eiti iš pilvo.
Ir aš pabandysiu, pone.
Tu tik rėkti temoki.
Pabandysiu ką nors lengvesnio. Gal pabūsiu antim?
Kaip dabar, pone?
Šita - geresnė.
Tikiuosi, spiegėte iš susižavėjimo!
Gausit į galvą už tai, kad sutrukdėte mano grožio miegą!
Nieko nesuprantu.
Ko tas kvailas šuo taip išsigando?
Ką tu padarei, Snūpi?
Tiek ilgai vargau, kol radau tinkamą vandens ir žemės santykį.
Juk sakiau, kad nežiūrėtum siaubo filmo.
Vargeli.
„Išsipuošęs Snūpis“.
Labai noriu padaryti įspūdį Mažajai Raudonplaukei
per Helovino šokius.
Jei tikrai nori padaryti gerą įspūdį, verčiau sėdėk namie.
Bet gal man pasiseks. Tik reikia gero kostiumo.
Kuo buvai praėjusį kartą, Čarli Braunai?
PSICHIATRO PAGALBA 5 CENTAI DAKTARĖ PARĖJO
Man nesiseka su žirklėm.
Tau reikia stilisto patarimo.
Mielai tau padėčiau, bet tai - ne daktarės kompetencija.
Dešimt centų, prašau!
Bet čia parašyta, kad penki.
Per šventes imu dvigubai.
Liucija - teisi. Man tikrai reikia stilisto patarimo.
Juk turi būti kas nors, kas moka kurti kostiumus.
Bet kas?
Snūpi, manai, gali man padėti?
Ką tu sugalvojai, bičiuli?
Kaip atrodau?
Gal ką nors paprastesnio?
Aš - robotas. Ką daro šitas mygtukas?
Gal ką nors, kas mažiau purto?
Puikus kostiumas, Snūpi.
Tik per daug sunkus.
Beisbolo kamuolys. Super.
Paleistas iš rankų kamuolys!
Nepyk, Čakai.
Gėlės visiems patinka.
Šaunuolis, bičiuli.
Kas galėjo žinoti, kad peteliškės - tokios agresyvios?
Ačiū už pagalbą, Snūpi, bet nieko nebus.
Mes niekada nesukursime kostiumo, kuris padarytų įspūdį Mažajai Raudonplaukei.
Paskubėk, Čarli Braunai. Pavėluosim į šokius.
Tai kad aš neturiu kostiumo!
- Paskubėk, Čarli Braunai. - Greičiau, Čakai.
Nagi, didysis broli.
SMAGAUS HELOVINO
Tas kostiumas - man ankštokas.
Nė nežinau, kaip atrodau.
Atrodai labai sveikai, Čarli Braunai.
Net, sakyčiau, maistingai.
O aš sakyčiau - kvailai.
Tuojau pats pamatysi, Čarli Braunai.
Vargeli. Aš - daržovė.
Siaubas. Ką daryti?
Elkis kaip morka.
O jeigu Mažajai Raudonplaukei morkos nepatinka?
Ką aš čia noriu apgauti? Niekam nepatinka morkos.
Tikrai yra žmonių, kuriems morkos patinka, Čarli Braunai.
Manau, tu - teisus, Linai.
Tikiuosi, padarysiu jai įspūdį. Einu.
Atsiprašau. Atleiskit.
Aš... Tu...
Taip, įspūdingas įspūdis.
Tai žioplys.
Mums pavyko, Snūpi.
Mažoji Raudonplaukė man nusišypsojo.
Bent aš taip manau. Iš tikrųjų tai aš nemačiau.
Iš kur sužinojai, kad ji bus zuikučiu per šokius?
Ačiū, bičiuli.
Jau bėgsiu. Mažoji Raudonplaukė - ne viena, kuriai patinka morkos.
„Gudruolis Snūpis“.
Gerai, dar trupučiuką.
Trupučiuką į kairę.
Per šį Heloviną mes visus nustebinsim, pamatysi.
Dar kartelį pažiūrėkim, kaip atrodys kitoje pusėje.
Suprantu tavo mintį, bet mano pasiūlymas buvo geresnis.
Nežinojau, kad šunys švenčia Heloviną.
Normalūs šunys nešvenčia.
SMAGAUS HELOVINO
Mums reikia daugiau moliūgų.
Pokštas ar saldainis!
Ačiū.
Taip, ponia. Aš esu pirmininkė.
Marš visi prie kito namo!
- Gražus kostiumas, Berniuk Kiauliuk. - Ačiū.
Koks tu lokys? Rudasis? Pilkasis?
Baltasis, žinoma.
Kvailas klausimas.
Kur toliau eisim?
Štai ten labai gražu.
Jei neklystu, ten gyvena Snūpis.
O jeigu jis visus vaišina šuns skanėstais?
Nueikim ir sužinosim.
Pokštas ar saldainis!
Regis, Snūpis nesupranta, kas yra Helovinas, ar ne?
Kai kas nors sako: „Pokštas ar saldainis“, reikia duoti saldainį.
Na, šiais metais jis nusprendė rinktis pokštus.
- Šaunuolis, Snūpi! - Bravo!
Tokių pokštų kasdien nepamatysi.
Tikrai įspūdingas pasirodymas.
Kad mane kur, kapitono padėjėja Marse. Tik pažiūrėk į Čako kiemą.
Panašu, kad Snūpis vaišina ypatingais skanėstais.
Einam pas jį, pone.
Norėjau pasakyt, kapitone, pone.
Pokštas ar saldainis!
Kas čia buvo?
Pokštas. Puikus, ar ne, pone?
Aš taip nemanau.
Mes norim saldainių! Tokie Helovino įstatymai!
Marse.
Kaip tai suprasti?
Turi duoti man saldainį. Tokį, pavyzdžiui.
Čia tai geras!
Kur mano čiulpinukas?
- Šaunuolis, Snūpi. - Geras!
Pirmininkės nuomone, šis pokštas... labai skanus.
Gana. Daugiau jokių pokštų. Per Heloviną reikia vaišinti saldainiais.
Pokštą!
Saldainį. Saldainį!
Pokštą!
Saldainį!
Tu viską sugadinai.
Nesąmonė!
Kai kas nors ateina prie tavo durų ir mandagiai sako: „Pokštas ar saldainis“,
yra tik vienas variantas.
Duokš saldainį, greičiau!
HELOVINAS
Eina sau!
Atsiprašau, kapitone, pone.
Tu teisi. Per Heloviną vaikams patinka gauti saldainių,
bet, manau, Snūpis įrodė, kad pokštas per Heloviną -
irgi smagus dalykas.
- Mums patinka Snūpio pokštai. - Teisingai!
Taip, Marsė - teisi.
Gal pradėkime naują Helovino tradiciją?
Sakykime ne „pokštas ar saldainis“, o „pokštas ir saldainis“.
- Neblogas pasiūlymas! - Puiki mintis!
Pirmininkė Liucija sutinka.
Bičiuli. Nori, parodysiu pokštą?
Pokštas!
Saldainiai!
Nuo šiol Helovinas bus dvigubai smagesnis!
Smagiausias visų laikų Helovinas.
Sakiau, kad visus nustebinsim.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI“
Išvertė Laima Banionienė