„Lizdo draugai”.
Žinai tą visų svajonę galėti skraidyti? Na, aš...
Ei, kvaileli! Ką tik nupūtei mano smulkųjį verslą...
Kelią karaliui.
Mano karalystė!
Man pavyko. Aš paleidau aitvarą.
Atsiprašau, atnešiau vakarienę.
Štai, skanutėlis šunų ėdalas.
Žinau, kad skanus, nes taip parašyta ant skardinės.
Mano aitvarai!
Vargeli!
Karalius neturi kada ilsėtis.
Karalystė - atstatyta!
- Gerai, bičiuliai. Prašau po vieną. - Vajė! Aš skrendu!
Ir nepamirškit susimokėti.
Snūpi?
Kodėl negaliu turėti normalaus šuns?
„Misija: priešpiečiai įmanomi”.
Košmaras, Snūpi.
Aš ne apie tai.
Vyresnysis brolis turi rodyti pavyzdį, kad reikia valgyti priešpiečius.
O Selė pamiršo juos pasiimti.
Aš jai nuneščiau, bet...
Gal tu nuneštum jai į mokyklą?
Ačiū, Snūpi. Tik paskubėk.
Pietų pertrauka baigsis pusę pirmos.
Tik nepamiršk - taip Selė atrodo pavalgiusi priešpiečius.
O šitaip - nepavalgiusi.
Pasiruošęs misijai?
Ak, drąsusis Padangių Ase.
Tu rizikavai gyvybe ir nepabūgai priešų, kad atneštum man priešpiečius.
Už tokį kilnų poelgį esi vertas didžiausio šalies apdovanojimo.
Baisusis Raudonasis Baronas!
Negaliu patikėti, kad vyresnysis brolis leido man pamiršti pasiimti priešpiečius.
Tai - svarbiausias dienos užkandis tarp pusryčių ir vakarienės.
- Bet tu juk pati kalta, ar ne? - Ne tai svarbiausia!
Čarlis Braunas, kaip vyresnysis brolis,
privalo rodyti pavyzdį, kad reikia valgyti priešpiečius.
Ir nesvarbu, kad šiuo metu jis serga!
Net pilvas ėmė urgzti.
Gerai žinai, kas būna, kai aš išalkstu.
Gal nori mano priešpiečių?
Tai - ne tas pats, Linai!
Aš noriu savo priešpiečių!
Na, iki pietų pertraukos pabaigos - dar visas pusvalandis.
Tikriausiai Čarlis Braunas paprašė Snūpio, kad atneštų tau priešpiečius.
Tikiuosi.
Marse, primink, kad to ilganosio daugiau nepriimčiau žaisti.
Šunims negalima į vandens fontanėlį!
Kiek valandų? 12.15 val.!
Kur tas šuo? Pietų pertrauka jau baigiasi.
O, ne. Mano pilvas jau groja maršą!
Snūpi. Selė laukia priešpiečių.
Greičiau nešk. Arba aš tai padarysiu.
Kodėl Čarlis Braunas negali turėti normalaus šuns?
Pasiruošęs misijai?
Esi vertas didžiausio šalies apdovanojimo!
Labas, Snūpi. Nori pažaisti...
Taip negalima!
Šimtą metų tavęs laukiau!
Pietų pertrauka beveik baigėsi.
Gelbėkitės! Ji tuojau sprogs!
Tu sugadinai mano priešpiečius!
Negaliu patikėti.
Esu išgelbėta nuo bado.
Tik Padangių Aso dėka.
Tereikėjo padaryti vieną darbą! Negi tai buvo taip sunku?
Ačiū, žinoma, Snūpi, kad stengeisi nunešti Selei priešpiečius.
Bet nematau progos švęsti.
Taip, aš pavalgiau pietus, bet kas man sugrąžins priešpiečius?
Kažkodėl nenoriu eiti namo.
Šunų ėdalas!
„Šunims per karšta”.
Jeigu ledams per karšta, vadinasi, per karšta ir man.
Nesuprantu. Kam maudytis smėlyje, kai Liucijos baseine vyksta vakarėlis.
Jokių šuns mikrobų baseine!
Lipti iš baseino?
Geriau darykime tai, ką liepia gelbėtojas.
Tik spėjau priprasti.
Minutėlę. Aš esu budinti vyriausioji gelbėtoja.
Atsiprašau, ponia. Norėjau pasakyti, vyriausiosios gelbėtojos padėjėja.
Visi, atgal į baseiną.
Jergutėliau.
Norėčiau, kad saugumo vandenyje specialistai pagaliau apsispręstų.
Vargeli!
Jokių šuns mikrobų baseine!
Ir nebandyk grįžti!
Valio! Smagumėlis!
Žiūrėkit.
- Ar ten... - Ar gali būti?
Gali.
Žemės ryklys!
Negaliu žiūrėti!
Jis jau visai čia pat! Gelbėkitės, kas galit!
Ką tas kvailas šuo čia išdarinėja?
Nežinau, bet, jei neklystu, nori atsigaivinti.
Visi, į baseiną.
Žinai, nors ir turi mikrobų, bet kartais būni labai sumanus.
SUKURTA PAGAL ČARLZO M. ŠULCO PIEŠINIŲ SERIJĄ „RIEŠUTĖLIAI”
Išvertė Laima Banionienė