Se på stjärnorna. Närhelst du känner dig ensam -
- finns det förflutnas stora kungar alltid däruppe för att vägleda dig.
Och det gör jag också.
TILL MINNE AV JAMES EARL JONES
Mina vänner, det har blivit tid för min familj att få tillökning.
Det hem vi delar är förverkligandet av min fars vision.
Nala och jag gläds åt att få fortsätta uppfylla hans dröm -
- och utöka livets cirkel ännu mer.
Nala, min älskade, jag är på väg.
Simba. Jag är här.
Jag är här.
Säkerhetsvakterna har anlänt!
En stilla påminnelse: Vi är inte mat.
Nej, bara två snubbar som tar sig till jobbet via en lejonflock.
Fullständigt normalt. Jag är inte livrädd.
Säkerhetsvakterna inställer sig, Ers Nåd, Ers Höghet…
Härskare över alla fyrbenta varelser.
Plus den där trebenta zebran.
- Matt, ja. Det var tragiskt! - Han blev nåns goda Matt.
- Han har fler ben än jag. - Har du armar eller ben?
- Kanske tassar. - Jag ser dem som…
Hörni! Det är allvar. Stanna hos Kiara tills jag är tillbaka.
Du säger alltså att dina säkerhetsvakter är inkallade för att sitta barnvakt?!
- Pumbaa, ungar är inte riktigt min gre… - Jag lovade henne att ordna det.
- Snyggt föräldraskap. - Hon bör härdas.
- Vad sa du mer? "Bli vad du vill"? - "Livet är rättvist"?
Försök att bete er som vuxna, okej? Skräm inte Kiara.
- Och så inga berättelser. - Vänta nu…
Jag känner er, vi växte upp ihop. Lova!
- Vet du vad? Visst, inga berättelser. - Snacka för dig själv, Pumbaa!
- Sch! Vi drar en ändå. - Okej, fast vi säger till honom att…
Skärp er. Jag hör allt.
Pappa!
Hej, lilla vän.
Pappa, ovädret kommer och jag rädd.
- Jag vill följa med dig och mamma. - Var inte rädd.
Timon och Pumbaa passar dig medan jag är borta. Var modig nu, Kiara. Var modig.
Okej! Vi har en berättelse på gång!
Scar såg på oss. Han visste att slutet var nära. Jag kunde lukta mig till rädslan!
Det var mig du kände, men…det stämmer.
Så ni besegrade Scar?
- Och sen åt ni honom? - Bland det godaste jag ätit.
- Pappa sa att han besegrade Scar. - Som vi alla vet är han en lögnhals.
Lejonparten av allt han säger är lögn.
Jag är rädd. Jag vill ha mamma och pappa.
Såja, såja. Var inte rädd, Kiara.
Vad sägs om att vi sjunger en sång?
- And a-one… - Nej, det är för tidigt!
Det funkade på Simba. Först trodde han att han mördat sin far, sen dansade han.
Men jag måste komma i stämning först.
- Han sjöng sången i sex år! - Vem gjorde inte det?
- Titta! - Nej!
Det är Matt, den trebenta zebran! Spring!
Han hörde vad vi sa om honom! - Förlåt, Matt, vi skojade!
Det är Rafiki.
Rafiki! Rafiki!
Inte ska du gråta, lillan.
Mina föräldrar, de är borta.
Titta ut, mdogo. Ser du baobabträden som rör sig i vinden?
Deras rötter är mycket starka, precis som din familj.
Dina föräldrar gick till den ceremoniella födelseplatsen även för dig.
När de återvänder kommer livets cirkel att föra med sig en välsignelse till dig -
- som du aldrig ska glömma.
- Han är himla bra! - En så visuell berättare.
Fast man fattar att han lever ensam.
Jag vill bara att ovädret ska vara över, sen lovar jag att vara modig.
Jag vet en hemlighet: När din far Simba var i din ålder -
- var han rädd för åskan och gömde sig bakom kungen!
- När slutade han gömma sig? - En ovädersdag…
…tog din farfar Mufasa med sig din far till Lejonklippans högsta topp.
Han sa åt honom att stå bredvid honom och yla in i vinden.
Så Simba klättrade långsamt upp med kungen och tillsammans röt de i natten.
Men jag är inte modig som pappa, och jag kan aldrig bli som Mufasa.
Jaså, minsann?
Då är det kanske dags att du får höra en berättelse om en lejonunge -
- inte mycket större än du, som föddes utan en droppe kungligt blod.
Ett lejon som skulle förändra våra liv för evigt.
- En berättelse! Tur att jag har syrsor. - Tänk på att vi är inomhus.
Berättelsen tar sin början långt bortom bergen och skuggorna -
- på andra sidan om ljuset.
Där höll allt på att dö av törst -
- eftersom 20 fullmånar hade passerat utan en droppe vatten.
Men när himlen till sist öppnade sig…
…föll ett ödesmättat regn.
Mufasa.
Mufasa, kom och titta!
Mamma, vad är det för ett ljus långt därborta?
Åh, det är väldigt speciellt.
Bortom horisonten och bortom himlens sista moln -
- ligger en plats som vi kallar Milele.
- Milele? - Det betyder "för evigt".
Tänk dig ett rike fullt av liv, vatten och mat.
Gräs och himmel så långt ögat når!
- Kommer vi nånsin att gå dit? - Ja, Mufasa, det är dit vi är på väg.
Men vi kan också befinna oss där precis nu -
- om vi blundar och låter drömmarna föra oss dit.
Bortom horisonten
och bortom himlens sista moln
finns en plats i frid
Ja, tänk dig ett rike
med vatten klart och höga strån
Ja, det är sant
och vi ska dit
Den kallas
Milele
För alltid där
Milele
Och med varann vår dröm den kan
bli sann
- Liv, smått som stort - Ja, livets cirkel är stor
och det finns mer där än man tror
Det finns alltid nog
Öppna sinnet
- Vi finns för dig - All kamp är till ända
- Vi bär förfäder inombords - Som en evig flod
Den etsar sig in i minnet
När du är stor, kan du finna den?
Milele
För alltid där
Milele
Den kallas
Milele
För alltid där
Milele
Och med varann vår dröm den kan
bli sann
Milele
Wow!
Vad är det här?
Regn, regn!
Äntligen regnar det!
Pappa, vi springer ikapp till ljuset!
Du är för snabb. Jag har aldrig slagit dig.
- Ingen har nånsin slagit dig. - Jag vet!
Mufasa - världens snabbaste lejonunge!
Tack!
Mufasa, nu räcker det.
Mufasa, kom tillbaka nu!
Mufasa! Stanna, jag kommer!
- Pappa! - Mufasa!
Mufasa? Jag fångar dig vid kröken!
Lyssna efter min röst! Lyssna efter min röst!
Mamma!
Mufasa, klippan är för hög. Korsa vid dammen!
Du klarar det, Mufasa.
- Lyssna efter mammas röst! - Hör vad pappa säger! Hör på oss!
Där är han, Afia!
- Mamma! - Där är han!
- Mamma! - Mufasa!
Försiktigt. Ett steg i taget.
- Jag kan inte. - Du klarar det. Jag är här.
Mufasa!
Mamma?
Pappa?
Hör ni mig?
Är det nån där?
Mamma?
Snälla…
Jag är rädd. Jag är rädd.
Vattenmassorna förenade sig med en avlägsen flod och förde Mufasa -
- långt bort från hans föräldrar, bortom allt som han kände till.
Hallå?
- Jag är Taka, son till Obasi. Vem är du? - Mufasa.
Jag får inte prata med Utbölingar, men jag vill verkligen berätta en hemlis.
Vadå för en hemlis? Snälla, berätta!
- Jag vet inte… - Berätta nu!
Okej. Du blir strax uppäten.
Jag hatar hemlisar!
- Simma! - Kan inte!
- Du måste! - Hur gör man?
Upp med hakan, sen promenerar du under ytan, jättefort!
- Jag kan inte! - Kom igen, Mufasa! Fortare!
Hjälp mig, Taka! Hjälp mig!
- Du skulle ju vänta på mig! - Det var inte mitt fel.
Jag skulle bara dricka och så kom han flytande. Det här är Mufasa.
Tur för er att krokodilerna var unga och fega. Nu går vi.
- Vi kan inte bara lämna honom. - Regler är regler.
Obasi accepterar aldrig en strykarkatt.
Jag är ingen strykarkatt, jag har bara…gått vilse.
Där ser du. Han har bara gått vilse!
Det blev översvämning. Mina föräldrar försökte rädda mig.
Vet ni åt vilket håll hemma ligger?
Hemma? Bara genom att gå vilse kan man hitta hem.
- Kalla mig Eshe. - Jag är trött, Eshe.
Kom, den här vägen!
Kom, Mufasa!
Är det här Milele?
Nej, lilla vän.
Jag försökte ta en tupplur, Eshe. Den så viktiga kungatuppluren.
Men så väcktes jag av den avskyvärda vedervärdigt gräsliga strykarstanken.
När vi råkar på en Utböling, säg mig, vad gör vi då?
- Obasi, jag vet. - Äter den!
Men jag räddade hans liv, pappa.
Taka, vi beblandar oss inte med Utbölingar.
De enda band som gäller är blodsband.
Jag har hört talas om lejon dubbelt så stora som vi.
Utbölingar som slukar allt i deras väg!
Ser han ut som om han tänker sluka dig?
Åh, den där stanken är vedervärdig! Jag vet inte ens om jag kan äta en sån kibeti.
Jag är ingen kibeti. Jag är en Mufasa!
Vet du ens vad "Mufasa" betyder? Kung!
Och det är jag! Bäst för dig att börja springa, Mufasa. För livet.
Du hinner aldrig ifatt mig. Pappa har sagt att jag är snabbaste lejonungen nånsin.
Taka, du har blivit utmanad.
De springer till döda trädet och tillbaka.
Och när prinsen har besegrat honom tänker jag sluka honom hel!
Och om Mufasa vinner?
Om han vinner får han leva, Obasi. Och då stannar han hos mig.
Det har du mitt ord på.
Låt loppet börja!
Oj, klumpiga lilla strykarkatt!
Spring, Mufasa! - Det där var väl onödigt?
Taka ska bli kung. Han måste vinna sin första utmaning.
Nej, en sann kung måste göra sig förtjänt av sin titel. Ta inte ifrån honom det.
Snabba på!
Jag har en hemlis till, Mufasa.
Jag har längtat efter en brorsa.
- Fuskare! - Obasi!
Du får ha honom hos honorna.
Taka, hur kunde du förlora mot en strykare?
Bra gjort, Taka. Bra gjort.
Snabb, sa du. Jag fick låta dig vinna.
- Jag har gått i flera dagar utan sömn… - Ja, ja. Kom, vi busar!
När jag är kung
ska inget annat djur få säga stopp
Säga stopp
- Och min brorsa - Min brorsa
springer bredvid mig i våra lopp
- Ha! Jo, visst - Ja, visst
- När jag är kung - När du är kung
får ingen annan sitta på vår topp
På vår topp
- Och min brorsa - Min brorsa
Vi fångar bytet när det springer bort
Du, se opp!
Sätt fart, sätt fart, sätt fart
Hej, var är mamma, säg? Du ska väl lägga dig?
Okej, det sa hon inte till mig
Akta dig - sätt fart
Hej, lät din far sin son gå så långt hemifrån?
Okej, kom igen, nu igen, kom igen Sätt fart
Hej, var är mamma, säg? Du ska väl lägga dig?
Haha, vad du är vass Aj min tass, aj min tass - sätt fart
Hej, lät din far sin son gå så långt hemifrån?
Du ska önska dig nåt av månen För jag
har längtat efter en brorsa, har längtat efter en brorsa
har längtat efter en brorsa, en som du
Jag har längtat efter en brorsa
har längtat efter en brorsa
har längtat efter en brorsa, en som du
Se fåglarna beskåda världen som drar förbi
Drar förbi
- Men brorsan - Min brorsa
såsom kung ska jag ha bättre pli
- Att vara fri är ingen liten grej - Kom, fånga mig
Ta inte den, inte friheten
Ingen ser ner på mig
De ser ner på oss, brorsan
Visst kan du jaga, men släpp dem sen
Okej, trött på ditt tjat, sätt fart Sätt fart
Hej, var är mamma, säg? Hon ska väl lära dig?
- Vill finna byten som är okej - Skynda dig, sätt fart
Hans pappa sa till mig: "Strykarn får passa sig"
Säg om det, så får du att göra med mig
Vet du ett skvatt om min brorsa? En strykarkatt va, min brorsa?
Spela ett spratt på min brorsa, det ångrar du
Och ler du ens snett mot min brorsa får du ett bett av min brorsa
Så gör nu rätt mot min brorsa
Var är han nu?
Har längtat efter en bror, ja
Kan ännu minnas min mor, ja
Alltmedan årstider går, ja
årstider kommer och går, ja
årstider kommer och går…
Kom alla, sjung för min brorsa Åh, jag beundrar min brorsa
Snart blir jag kung med min brorsa bredvid mig
Har längtat efter en brorsa
Det är vi mot alla andra för vi har alltid varandra
- Du, Mufasa - Ja, Taka?
Sätt fart, så springer vi ikapp
Ja, nu springer vi ikapp
- Skenande elefanter! - Spring för livet!
- Chigaru hoppade säkert sex meter! - Nytt rekord!
Obasi, de har gjort det igen. Dina söner är riktiga odågor!
- Han där är inte min son! - De är vildar, båda två.
Strykaren får inte gå i närheten av Skuggträdet.
- Mufasa och jag lekte bara. - Ni blir aldrig bröder.
Gå nu tillbaka till honorna och håll dig borta från min son.
Din mor adopterar varenda ödla och pratar med alla gräshoppor.
- Jag vill följa med honom. - Till honorna? Du hör hemma hos hanarna.
Han får jaga med mamma.
En dag kommer han att förråda dig. Det är så strykare beter sig.
- Mufasa skulle aldrig förråda mig. - Hör på.
Allt det här kommer att bli ditt, min son. Du kommer att bli kung!
Så var uppmärksam.
Lär dig varenda en av mina rörelser.
Du sover. Igen.
Det är vad hanar gör. Vi skyddar flocken medan vi tar oss en tupplur.
Det är… Det är makt.
Makt?
- Varför stannar vi? - Blunda och säg mig vad du hör.
Vad du känner.
En antilophjord korsar en uttorkad sjöbotten -
- ungefär en halv dags färd bort.
Hur vet du att de inte är gaseller?
Deras steg är för tunga, de går för långsamt.
Och mer? Seså, du klarar det.
När vinden slår emot deras horn rör den sig uppåt -
- istället för rakt fram. Så definitivt antilophorn.
Jätteduktigt!
Vad är det, Mufasa? Är det nåt fel?
Ibland känner jag en doft. Den är nästan inte märkbar.
Den doftar som hemma.
Sen är den borta.
Mufasa, dina föräldrar är kvar därute. Vi kan fortsätta leta.
Jag har förlorat dem! Det är lönlöst att lära upp mig.
Men ingen annan hane har dina färdigheter.
Obasi accepterar mig aldrig. Jag blir aldrig hans ättling, hans familj.
Men du är min familj. Och om Obasi fick se hur begåvad du är…
Jag kanske faktiskt gillar att vara strykare.
Inga regler, inget ansvar. Jag kan skatta mig lycklig, Eshe.
- Vad menar du, Mufasa? - Jag behöver aldrig bli som Taka.
Jag behöver aldrig bli kung.
Sa han "inga regler, inget ansvar"?
- En utstött som aldrig badar. - Så han stinker, som jag!
- Vilket inte är bra. - Men det betyder att han är en av oss!
- Tiden är inne! - Det är dags!
And a-one, and a-two, and a-one, two…
Hakuna Mufasa är ett namn som är bra
Hakuna Mufasa han gör att man blir glad
- Inga bekymm… - Sluta!
- Vadå? - Inte den sången.
Rafiki har rätt. Då stämmer juridiska avdelningen oss snart på allt vi äger.
- Vilket är ingenting. Vi är nakna djur! - Inte undra på att jag fryser.
- Folk vill höra! - Kom igen, Pumbaa, nu sjunger vi klart.
Hakuna Mufasa
- Tysta! - Kiara är en musiksnobb.
Fortsätt, Rafiki.
Senare den dagen lärde Eshe Mufasa hur man jagar i par.
Men medan Taka i hemlighet tittade på -
- låg samtidigt något fasansfullt på lur.
Mufasa, spring!
Eshe!
Mamma… Mamma!
Mamma!
Eshe!
Rör på dig, Mufasa! De riktar in sig på halsen!
Det är okej, Mufasa. Det är okej.
Det är okej.
Det där var modigt gjort av dig, Mufasa. Tack.
Eshe.
Vad är det som har hänt?
Är du skadad?
De var enorma. Vita som spöken. Jag har aldrig sett nåt liknande.
Obasi.
Om Mufasa inte hade varit där, så…
Taka.
Jag är dig stort tack skyldig, Mufasa.
Vi måste förbereda oss. De är mindre än en dags färd bort, i vindens riktning.
Nej, det kan du omöjligt veta.
Skicka ut en spejare så får du se. De kommer att anfalla oss.
Chigaru.
- Snälla pappa, låt mig få förklara… - Nej, inte nu.
Taka, följ med.
Var är min son?
Ett ungt lejon besegrade Shaju, Ers Majestät.
Och ändå kom du tillbaka?
Du överlevde?
Jag blev svårt skadad. Jag lovar, Ers Majestät, det är sant.
- Sant? - Ja, sant.
Sanningen har samlats bakom dig.
- Det fanns andra där, Ers Majestät. - Men bara en lämnade blod på hans man.
- Han lät alltså Shaju dö. - Och räddade sig själv.
Detta unga lejon, var han deras kung?
- Han hade vanligt blod. - Svara!
Var han deras kung?
Nej, Kiros, ni är den enda kungen.
Ett vanligt lejon?
Och du lät min son dö?
Jag var skadad, jag hade inget val. Ers Majestät måste tro mig!
Du behöver inte vara rädd för mig. Jag skulle aldrig skada en av mina egna.
Tack, Ers Majestät.
Det nöjet lämnar jag…åt dem.
Ers Majestät! Nej… Kiros!
Kiros! Kiros!
Ingen får nånsin veta att du lämnade din mor i sticket.
- Det hände inte, Taka. Förstår du? - Men jag visste inte, jag var bara rädd.
Det gör detsamma. Vi måste skydda vår ätt.
Med en lögn? Pappa, det är ju vilseledande.
Att vilseleda är ett verktyg för en stor kung.
Taka…
…det är vad kungar måste göra.
Men jag är ingen kung. Jag är bara din son.
Obasi!
- Chigaru? - Obasi!
Chigaru, här är jag! Vad såg du?
De är på väg hit! Två lejon för vart och ett av våra.
Det ena större än det andra, men inget så kolossalt som Kiros -
- deras skräckinjagande kung.
Utbölingar. Då var alla berättelser sanna.
Jag måste skydda ätten, Eshe, vår flocks framtid.
- Taka, det är du som är den framtiden. - Framtiden? Vad menar du?
Jag tänker skicka iväg dig. Långt bort härifrån.
Du ska lämna oss och starta ett nytt liv, en ny början.
Jag vill att du följer med, Mufasa, och svär trohet till honom.
De är här i gryningen.
Vart ska vi ta vägen, Eshe? Utan er har jag inget hem.
Mufasa, du och Taka tillsammans, det är ert hem.
- Eshe… - Mufasa, se därborta.
Bortom ljuset. Vet du vad jag ser där?
Jag ser platsen som din mor berättade om. En plats bortom flodens ände.
Genom de djupaste ravinerna på andra sidan bergen.
En plats bortom självaste horisonten.
Ett lejonrike så grönt, så perfekt -
- att man vet att det är…
…Milele.
Ja. För evigt.
Mina föräldrar talade ofta om Milele. Mamma sa att vi var på väg dit.
Förstår du inte då, Mufasa? Du måste fortsätta din färd mot ljuset.
Snälla Eshe, jag klarar inte av att förlora dig.
Du har min eviga kärlek, Mufasa.
Men din familj väntar på dig därute.
Jag kan känna deras närvaro och det vet jag att du också kan.
Gå.
Gå, Mufasa. Hitta din väg hem.
Mamma, förlåt mig, snälla du. Jag ber dig.
Det behövs inte, min älskling.
Taka, din tapperhetsstund kommer.
Iväg med er nu.
Iväg och hitta er plats i livets cirkel.
Lämnade de sin familj för att aldrig mer återses? Berättelsen tar kål på mig!
- Den leker med mina känslor! - Och till råga på allt är syrsorna slut.
Det är nog lika bra.
Jag måste på toa före andra akten. Vänta på mig!
Tillbaka!
Men tvättade du klövarna? Pumbaa?
- Det gjorde jag! - Pumbaa?
- Jag ska ju gå på dem direkt igen. - Pumbaa.
Rafiki, kom Utbölingarna?
Ja. Och när jägarna ledde Kiros in i Kungarnas dal -
- gjorde Obasi och Eshe motstånd.
Vem av er är kung?
Ni har ingen anledning att utmana mig.
Ser det här ut som en utmaning, kung?
Det finns regler lejon emellan.
Inte nu längre.
Du har din flock, men jag har min armé.
Din flock är den sista i Kungarnas dal, vilket betyder -
- att allt som ljuset når tillhör mig.
Här ska bara finnas en härskare. En lejonkung.
Du kallar dig kung men du fjantar runt och är lat
full av mat, men kavat
Fast månen i skyn tar sig fram var natt och var dag
Den är obstinat
Som jag, utan skam
Du tog min grabb
För din skull, var snabb
Ska stå här och le, den sista du ser
innan du går, hej då
Hej på dig, hej då
Sök upp vart träd, men fall inte ned
för då är det "hej då"
Ja, då är det "hej då"
Allt är mitt, känner ruset
Hej då
Allt som vidrörs av ljuset
Allt om livets cirkel är fel
Det är en parafras för att ta och för att tas
Och gamarna utför sitt spel
De kastar ner blickar, för klockan din tickar
När får de sin del?
Mitt gäng är stort
Göm dig nu fort
Ska stå här och le, den sista du ser
innan du går, hej då
Hej på dig, hej då
Sök upp vart träd, men fall inte ned
för då är det "hej då"
Då är det "hej då"
Hej då, min hämnd den är rätt
En sista kung av min ätt
ska vara stark
Så det är "hej då"
Nu säger du "hej då"
Hej då
Vi måste röra på oss, de spårar oss.
- Taka! - Och om du har fel? De kan ha klarat sig.
De lever inuti dig nu. Följ mig, brorsan.
Vi måste fortsätta. Tillsammans.
Spring, Mufasa!
Spring!
- Jägare! - Vad är planen?
Spring, jättesnabbt!
Den här vägen!
- Tillbaka till träden. - Det är en fälla. Vi måste simma.
Nej, vi måste slåss.
- Slåss vi, så dör vi. - Men simmar vi, så drunknar vi.
Okej, jag är så illa tvungen: Jag befaller dig att simma!
- Vad? - Du svor trohet. Det är en order.
Taka, det är inte läge för skämt nu.
Vem av er dödade min son?
Jag! Det här lejonet är bara en strykare. Låt honom gå.
- Den andre är ingen strykare. - Han är flockens ättling.
Kungens sista blodsättling?
Blod för blod.
De kommer! Vad ska vi göra?
- Finna en strategisk fördel? - Vi står på en klippa mitt i vattnet!
Taka, nu vet jag - vi angriper kungen!
- Mufasa, jag är redo. Bara en grej till. - Vad?
- Upp med hakan! - Taka…!
Det här var ingen bra idé!
Mufasa! Mufasa!
Mufasa, vi lever!
Jag gjorde det - jag räddade oss!
Vad sa du?
Okej, okej…
Inget mer vatten.
- Säg att ni kan spåra dem i strömmen. - Vi kan spåra dem var som helst.
De kan fly, men de kan inte gömma sig.
Så vi är alltså inte med i berättelsen?
Det känns lite som om Kiros stjäl hela showen.
- Ja, jag känner mig inte sedd. - Berätta nåt där vi alla är med.
Ett litet förslag: Mindre barndomstrauma, mer surikat.
Rafiki, jag vet vem Taka kommer att visa sig vara.
Jag också, det är övertydligt. Men bara så att vi är på samma våglängd:
Är det Simba? Är det jag? Eller vänta, är jag Obasi?
Nej, det är ologiskt. Men en fråga:
Är jag Taka?
Jag har gjort det igen, jag har gjort det igen.
Inte för att jag håller räkningen, men jag räddade ditt skinn. Igen!
Jag vet att det tar emot, men säg gärna: "Tack, Taka!"
Vill du ha tack för att du knuffade ner mig i ett vattenfall?
Ja. Och varsågod.
Det är inte mitt fel att krokodiler dras till dig.
Säg inte så.
Jag har gjort det igen. Jag har gjort…
- Mufasa? - Sch!
Är det Utbölingarna?
- Nej, hon står precis där. - Hon?
Du kan inte gömma dig, vi känner din doft!
Min? Jag har följt efter er hela natten.
Omöjligt.
Varför kunde jag då gå runt er tre gånger medan ni jagade varandras svansar?
Så pinsamt.
Ja, fast det där var meningen, så…
Tror ni fortfarande att jag är rädd?
- Varför förföljer du oss? - Jag vill hitta min flock.
- Vad har hänt? - Utbölingarna.
Några få av oss kom undan, men ni är de enda andra lejon jag har sett.
- Det är bäst att ni rör på er. - Vänta! Snälla…
Jag heter Taka. Son till Obasi.
Jag vet hur det är att förlora allt. Vi kan hjälpa dig.
- Jag behöver ingen hjälp. - Men du har ju ingen.
- Hon har visst någon, så det så! - Det här är Zazu. Ät inte upp honom.
Ni hörde - ät inte upp mig. Som Kungliga livgardets nyförvärv -
- ber jag er vänligen att röra på påkarna. Tack för att ni tittade förbi.
Har din kung anlitat en fågel som livvakt?
Hur högt kan du flyga?
Jag behövde en spejare, Zazu var min sista utväg.
Nja, näst sista. Det stod mellan leguanen Albert och mig -
- och Hans Majestät valde den bevingade undersåten.
Därmed blev jag prinsessans ledarspejare.
Tredje dan. Allt går utmärkt, om jag får säga det själv. - Sarabi, det får även du.
- Hur långt kan du ta dig med en fågel? - Och ni då, som krockar med varandra?
- Ända till Milele. - Milele är bara en sägen.
"Livets cirkel" och "sagohjordar" - ni jagar nåt som inte finns.
Jag vet inte om Milele finns, men det är vårt enda hopp.
Vi behöver inte hopp, vi behöver föda.
Snyggt jobbat, brorsan. Smidigt.
Trubbel i trädtopparna! Mitt allra första, och jag står över. Jag stannar här, tack.
Kom, Sarabi. Middagen tycks vara på väg hit.
Sarabi, om jag får be…
Han har en poäng, Ers Höghet.
Å andra sidan är han utsvulten och vill sluka mig, så jag är lite kluven.
Det där gick förhållandevis bra.
Och det är nu, Kiara, som jag dyker upp.
Rafiki.
Ordning! Ordning i babiankongressen.
En gepard klättrade upp i våra träd för tredje kvällen i rad.
- Den tog nästan en av oss. - Rafiki kallade till sig den i en dröm.
Rafiki och hans uppenbarelser måste bannlysas.
- Rafiki försökte varna er. - Han lockar hit fienden.
- Han talar med andar, åkallar djävulen. - Vad menar du?
Han har gjort det förr. Hans bror jagades bort härifrån och sågs aldrig mer till.
- Rafiki var bara ett barn. - Han lyckades överleva med ett lamt ben!
Rafiki fann vatten under torrperioden. Och han läkte dig, Inaki, när du var sjuk.
Han talar med insekter, konverserar med månen.
Zala, du vet vad som sker om han skickas ner.
- Han är amelaaniwa! En förbannelse. - Det är inte sant.
Han hör inte hemma här. - Alla som röstar för bannlysning, håll för ena ögat!
- Hur kan man lita på honom? - Han och hans magi!
- Han hör inte hemma här! - Han är inte en av oss!
Då var det dags.
Nej, vänta. Vart tänker du ta vägen?
Jag ska göra det jag borde ha gjort för längesen: Finna allt jag har förlorat.
Min familj.
- Du kan inte överleva ensam. - Det kan ingen.
Men ändå har vi hamnat här.
Åh, Rafiki.
Ögat glömmer aldrig vad hjärtat har skådat.
Allt kommer att bli bra.
Försök springa, men du kommer nog inte så långt.
Varför skulle jag vilja springa ifrån er?
Därför att vi är lejon.
Alltså lejon!
En loppa kan reta upp ett lejon mer än ett lejon retar upp en loppa.
Du tycks inte inse vad som snart ska ske. Vart tänkte du ta vägen?
- Jag ska rakt fram. - Jag tvivlar starkt på det.
Man tvivlar lätt på allt när man inte vet nånting.
Kan vi sätta igång snart?
Om ni tar mitt liv hittar ni aldrig Milele.
- Vänta. Sa du Milele? - Det är dit jag är på väg. Mot ljuset.
Jag har varit där många gånger i drömmen.
Min bror väntar på mig där. Jag har sett trädet.
Jag kan se det framför mig: Vi två, tillsammans igen.
- Varför ska vi lita på en babians dröm? - Ibland är drömmar det enda man har.
Den enda sanningen som lever i en. Som minnet av en stor kung.
Hur visste du…?
Okej, hjälp oss att komma till Milele så låter vi dig leva.
- Överens? - Nej.
- Vad? Varför inte? - Rafiki låter er leva.
Nej, nu har jag fått nog!
Taka, ät honom inte.
Toppen! Ännu en strykare som vi inte får äta upp.
Så du anser att vi ska följa denna babian -
- till en plats som ingen har sett? Jag klarar mig bättre själv.
En enda liten kvist må ryka, men den kommer aldrig att kunna brinna.
Okej, nu när vi är fem kan väl alla säga nåt kul om sig själva? Jag börjar.
En gång var jag betuttad i en flamingo!
Det har jag aldrig berättat för nån.
Där gick de. Japp, platser att gå till, riken att se. Seså, rappa på!
Vänta lite. Är du showens stjärna nu?
Nån tröttnade på att spela andrabananen och plötsligt är storyn full av Rafiki.
En "försvunnen bror". Blir det lustig slogan härnäst?
Eller fisar? För det är min grej.
Det går inte att berätta om Mufasa utan att berätta om Rafiki!
Han talar om sig själv i tredje person. Snart har han egen doft.
Jag är den enda med egen doft här - Pumbaa by Pumbaa.
Den ska visst vara rätt motbjudande.
Mamma, pappa? Om ni hör mig, kom hem.
Snälla, kom hem!
Mamma?
Milele…
Mamma!
- Rafiki, vad gör du? - Jag fiskar.
Du sitter på en sten och blundar.
Mina ögon är öppna, det är ögonlocken som blundar.
Varför pratar jag med en babian?
Jag är ingen babian, jag är en mandrill.
Ta inte illa upp nu, men apa som apa.
- Och strykare som strykare. - Vad menar du?
Att vi är väldigt lika.
Vi är inte ett dugg lika. Titta noga. Jag är ett lejon.
Ett lejon som fruktar vatten, fruktar sin egen spegelbild.
Som inte kan sova på grund av vad han ser när han blundar.
Du är rädd för dina drömmar, Mufasa. Rädd för vad du ser i dem.
Jag ser mina föräldrar. Jag känner av dem överallt.
Naturligtvis gör du det, Mufasa. Du kommer att känna av dem för alltid.
Min mamma, jag hör hennes röst.
Hon säger att vi är på väg till Milele -
- men jag känner mig så vilsen utan henne.
Din färd är ingen dröm, Mufasa.
Din mor vägleder dig, och vid färdens ände väntar en familj.
- Vad gör du? Vi är ju utsvultna. - Tiden var inte inne för den.
Istället har fisken gått med på att dela med sig till oss av vattnet.
Jag har en rapport!
Det är morgon. Slut på rapporten.
Den kluvna jorden innebär ett val.
Runt eller ner?
Beslutet är ditt.
Se därborta, bortom ljuset.
Genom de djupaste ravinerna.
"Genom de djupaste ravinerna."
- Vi går ner. - På grund av nån saga?
- Klipporna döljer våra spår. - Det är säkrare att gå runt.
- Jag känner deras dofter. - Du tror på en hallucinerande babian.
- Mandrill. - Det här är slöseri med tid.
- Blunda. - Vadå?
Berätta vad du ser. Vad du känner.
- Ingenting i vinden. - Nej, för de färdas genom busksavannen.
- Vilka "de"? - Honorna. Där framme.
- Seså, rensa tankarna. Koncentrera dig. - Det gör jag ju.
Han har rätt.
Vi måste ner.
Wow, wow, wow…
Flera kvistar tillsammans kan nu brinna som en eld.
- Kom nu, vi har platser att gå till. - Och riken att se!
Och riken att se!
Om du ensam vill gå får du fart
Tidig start
Det är klart
Men om du vill komma långt
går vi tillsammans
Så bra, så långt
Vi går tillsammans
Jag fick ett uppdrag av din far
Nu är vi vilse, vem vet var
Ibland krävs fågelperspektiv
Tur att jag har dig i mitt liv
Kusten är klar
- Om du ensam vill gå får du fart - Dag som natt
- Tidig start - Jag är katt
- Det är klart - Allt är glatt
Om du vill komma långt
går vi tillsammans
Så bra, så långt
Vi går tillsammans
Jag ska se familjen igen
och tillsammans finner vi den
Jag kan vandra ensam dit men
allt är lättare med en vän
Jag ska se familjen igen
och tillsammans finner vi den
Jag kan vandra ensam dit men
allt är lättare med en vän
Såsom regn och moln
Som ett skrovmål bland höga strån
Som din päls av solen guld får
Sarabi, du och jag vi går tillsammans
Såsom regn och moln
Som ett skrovmål bland höga strån
Som din päls av solen guld får
Sarabi, du och jag vi går tillsammans
Min broder väntar långt där framme
Jag hoppas att han är densamme
Min bror kan ofta vilse gå, missa sitt mål
Så om du ser min bror, räck honom handen
Allt är lättare med en vän
Allt är lättare
Själv är inte smart
Uppenbart
Så sätt fart
För vi ska komma långt
Vi går tillsammans
Så bra, så långt
Vi går tillsammans
Medan vi färdades genom den stora dalen -
- spårade jägarna varenda liten rörelse vi gjorde.
Kiros, de är inte ensamma.
- De har plockat upp en lejoninna. - Och en apa.
Mufasa. Mufasa!
- Du måste hjälpa mig. - Hur då?
Det är Sarabi. Hon är det ljus mamma pratade om.
- Vad? - Hon är speciell.
Den mest fantastiska hona jag träffat.
Jag vet inte vad jag ska säga. Du har ju levt med honor.
- Snälla, vad ska jag säga? - Prata med henne, bara. Var dig själv.
Nej, Mufasa, du fattar inte. Att vara mig själv duger inte.
Du…bara vet saker.
Okej. Okej.
Krångla inte till det. Ställ en fråga.
Just det, en fråga. Det här är bra.
Försök att verka självsäker.
- Ointresserad. - Men jag är jätteintresserad.
- Berätta om blommorna. - Vilka blommor?
I den dal hon kommer från finns det blommor överallt.
Pelikanpiprankor.
Med långa stjälkar. De är fantastiskt vackra.
- Hur vet du det? - Doften i pälsen när hon sveper förbi.
Okej?
Blommor, ointresserad…
- Nu det viktigaste: - …blommor, ointresserad…
- Lyssna när hon talar! - …blommor…
- Hanar har svårt för det. - …ointress…
Förlåt, vad sa du?
Seriöst?
Jag hörde dig, brorsan!
Du kommer att bli stolt över mig.
- Det är väldigt varmt, eller hur? - Japp.
- Jag älskar att lyssna. - Okej…
- Jag lyssnar nu. - På vad?
- Vad du just sa. - Det är du som pratar.
Sant.
- Du luktar pelikan… - Va?
…pipranka. Pelikanpipranka.
- Hur känner du till de blommorna? - Tja, jag…
Jag inhalerade dig med nosen. Jag känner doften.
Det är ju otroligt.
Vår dal var full av de blommorna. Tusentals, så långt ögat nådde.
Det var… en fantastiskt vacker plats, Taka.
Sa han att hon luktar pelikan?
Och så kallar ni mig för babian?
De borde inte vara här. Vandringsmönstret är rubbat.
- Jag förstår inte… - Utbölingar! Det är ingen övning!
Bara så att ni vet: Det här ingick inte i mitt avtal.
Det är okej, vi är säkra. De är på andra sidan.
Nej! De kan hoppa över. Vi är fångade här.
- Vad ska vi göra? - Elefanterna strider med oss.
- Varför skulle de göra det? - Jag tänker fråga dem.
Har du nåt bättre förslag?
Ja, herr Frågvis: Var beredda på att springa.
Vart ska hon?
Hallå? Hör på lite. Vi behöver er hjälp.
Tala med mig. Vi behöver er hjälp. Snälla?
De kommer!
Sarabi! Sarabi, vänta!
Sarabi, vänta! Vart är hon på väg?
Till bikupan!
Som sagt: Var beredda på att springa!
Spring!
Mot träden!
Varför springer jag?
Ers Höghet, håll i!
Zazu!
Sarabi!
Håll ställningarna!
Retirera inte!
Jag har dig. Jag har dig.
Sarabi, jag har dig.
Så där, ja! Iväg med er, små kissemissar!
Tack, min vän!
Här borta!
Sarabi.
Vid liv. Hon är vid liv!
Varför ser ni på mig?
Du slungades ut ur trädet.
Han räddade livet på dig.
- Vem då? - Taka.
Taka räddade dig. - Inte sant, min bror?
Räddade du mig?
Tja, jag var tvungen att göra nåt.
Tack!
Vi hade tur. Bina dödade oss nästan.
De räddade oss.
- Mufasa… - Jaså? Inte de skenande elefanterna?
- Vi lever ju. - De hade stridit med oss.
Vi är lejon. Ingen strider med oss, inte här ute.
Vart ska han?
Bortom självaste horisonten.
Mufasa. Tack.
Rafiki, vilka är Utbölingarna?
Utbölingarna kommer från många olika flockar -
- men när de föds blir de hatade för att de inte är som de andra i sin stam.
- Som du och din stam? - Ja, precis som jag.
- Men Rafiki… - Ja?
Varför vill de göra alla illa?
Ibland, när de som är mest lika en själv inte älskar en -
- kan den smärtan upplevas som den allra värsta.
Och smärtan kan leda till att man hatar allt.
Jag är glad att det inte hände dig, Rafiki.
Ja, mitt barn. Det är jag också glad för.
- Hallå, vi är också här! - Ja, varför utelämna oss…
…när vi är de definitiva utbölingarna? Kom igen!
Ja, vi har alltid blivit missförstådda. Jag är så komplex.
Många vägar leder till Milele -
- men den här ska bli vår.
Gå. Gå, Mufasa. Hitta din evighet.
Jag har dig.
Sarabi, jag har dig.
Du, Rafiki?
Vad gör du?
Jag bekräftar min uppenbarelse, Mufasa.
Får jag fråga en sak?
Hur många uppenbarelser har förverkligats?
- Hittills inga. - Inga?
Men det handlar inte om vad jag ser, utan om känslan.
Men hur vet du… när du ska följa en känsla?
Milele finns.
Jag känner det härinne.
Frågan är: Vad känner du, Mufasa…
…därinne?
Vädret har slagit om. Det snöar för lite nu.
Hörni, om Utbölingarna ser våra spår så följer de dem till Milele.
Zazu, bara du kan hjälpa oss nu.
Är du säker på det? För jag tänkte mer att Rafiki med sin käpp…
Zazu, med dina vingar kan du dölja spåren allteftersom vi tar oss uppför berget.
Du, det klarar du.
Jo. Ja.
Ja, sir. Det stämmer. Jag klarar det.
Då är det jag mot ett snöigt berg.
En näshornsfågel med uppdrag att rädda framtiden…
Mamma!
Hujedamej, vad kallt!
Vad är det nu, då? Vi kan inte bara stanna till hela tiden.
- På nåt vis har de dolt sina spår. - I snön?
Omöjligt.
- Ers Majestät, de kan vara var som helst. - Så finn dem! Nu.
Zasu, Zasu, Zasu, Zasu-Zazu… Zasu!
Jag har en rapport! Utbölingarna har tappat bort sig fullkomligt.
- Smart drag, Mufasa. - Snyggt jobbat, Zazu.
- Som vanligt. - Du fixade det. Vi gjorde det.
- Vi gjorde det. - Nej, du gjorde det. Bra tänkt, Mufasa.
Vi gnider geniknölarna mot varandra. Helt normalt. Vem vill gnida sig mot Zazu?
Ingen. Då sticker jag. Jag spejar framåt.
- Jag har dig, Rafiki. - Hej… Ho monate, Mufasa.
Ja, jag har dig.
Mufasa?
"Jag har dig."
Dold i skuggan, i medvind, lätta steg.
Intressant jaktstil, Mufasa.
Vi måste äta nåt innan vi börjar ta oss nedför berget.
Tyvärr finns det inga byten häruppe.
Ser du den stora stenen? Där håller en sibetkatt på att lämna sitt bo.
Såklart känner du doften av en sibetkatt i snön. Du, lejonet som klarar allt.
Vad ska det betyda?
Det betyder att jag ser dig, Mufasa.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Det tror jag på.
För hur smart du än är, har du en förmåga att se allt förutom dig själv.
Vadå? Vad försöker du säga, Sarabi?
Det finns en sibetkatt i snön, precis som du sa.
Och du fick vittring av Utbölingarna, så det var du som kände min blomdoft.
- En ren lyckträff. - Du visste precis vilken blomma det var.
Nej, det är omöjligt!
Det var du som räddade mig, höll om mig, skyddade mig i kaoset.
- Nej, det var Taka. - "Jag har dig, Sarabi."
- Jag är hans livvakt. - Det var du.
- Min bror räddade mig ur vattnet. - Jag kände det från första början.
- Han ska bli kung. - Mufasa!
- Han är menad för det. - Nej!
Han var menad att rädda dig.
Säg mig nu att det är du.
Ända sen du stod där
har jag kuvat en känsla som känns ny
Jag var rädd för det här
och din blick gör det omöjligt att fly
- Jag vill inte se - Jag vill att du ser
Känslorna skapar kaos på alla sätt
- Allt jag säger blir fel - Nej, det blir inte fel
Men jag vet ju att jag har hittat rätt
- Din visshet att allt är okej - Vad vet jag?
- Ditt sätt att vara, röra dig - Du ser mig
Din känsla när du är med mig
Bredvid mig Så visa dig, säg mig mer
Säg det, jag vet att det är du
Är det här bra? Vad gör jag nu? Vad känner du - precis som jag?
Säg det, jag vet att det är du
Nu är jag tyst, inte ett knyst Jag vill att du ska veta
Jag har hamnat i kläm
Aldrig lyckats nå riktigt ända fram
Var gång jag hittat hem
har det hemmet försvunnit ur min famn
- Du har sett vad jag sett - Bara du
Från dig strålar ett starkt och vackert ljus
Och drottninglik grace, ja, så lätt
Ingenting ska få ta mig ifrån dig nu
Säg det, jag vet att det är du
Säg det igen, säg det igen Säg att det nu är jag och du
Säg det, jag vet att det är du
Säg det igen, säg det igen Säg att nu är du med mig
- Din visshet att allt är okej - Nu vet jag
- Ditt sätt att vara, röra dig - Jag ser dig
Din kärlek när du är med mig
Bredvid mig, bredvid mig
Säg det igen, säg det igen, säg det igen Bekräfta känslan i mitt bröst
Säg det igen, säg det igen Säg alla ord som ger mig tröst
Säg det igen, säg det igen Se på mig, säg att allt blir bra
För det är du
Ja, det är du
Min bror, jag älskar ju henne
Jag trodde att vi två var vänner
Räddade dig
ska det här vara tacken?
Vad gör jag nu? Vad händer sen?
Hur kan det sedda bli osett igen?
Han var min bror Hon drottningen
Nu är allting förstört och jag…
"Säg henne nu att det är du"
Vad sa du till henne? Vad gör du nu?
Jag såg min tron Vid den stod hon
Ha! Skrattar förfädren nu, för jag…
Vad tänker de? Far, han är död, men han gav styrka till mig i min nöd
Han såg igenom dig
Han var smart Såg han allting klart?
Du hade drunknat utan min hjälp
Jag gav dig liv, allt det liv du har kvar
Nu är det min tur, nu drunknar jag själv när jag vill fly från de minnen jag har
Vår tid som bröder är över Jag kallar det hån
Allt jag har kvar är den vrede jag inte kan fly
i…
…från
Att vilseleda är ett verktyg för en stor kung.
Det har inte funnits mycket att äta här på berget.
Förrän nu.
Berätta, hur dolde ni era spår i snön?
En fågel hjälpte oss.
Lejon som tar hjälp av en fågel?
- Precis som jag tänker hjälpa er. - Tänker du hjälpa oss?
Skulle vi vilja ha hjälp av en sårad ynkrygg?
Jag må ha kungligt blod…
…men det var Mufasa som dödade din son.
Det var Mufasa som fångade er häruppe -
- och som överlistade er i allt.
Nu tänker jag leda er till honom och till Milele.
Milele?
Milele är bara en dröm, en saga som säljs till lejonungar.
Säg det till apan. Han leder dem dit.
Se bara på er. En flock svältande vargar som klamrar sig fast vid ett berg.
Inga spår att följa -
- och med bara en enda möjlighet till hämnd.
Jag!
Hämnd?
Din far, då?
På grund av Mufasa har jag ingen far.
Han orsakade det här.
Ja. Du förlorade en far…
…och jag en son.
Taka, vill du bli en av oss?
Tillsammans kan vi båda få vår hämnd.
Det vore en sann ära…
…kung.
Taka!
Var har du varit, Taka?
På jakt. Jag hittade ingenting, men så är jag ju inte lika duktig som du.
Eller som mamma.
- Jag måste berätta en sak för dig. - Nej, jag måste berätta nåt för dig.
Jag vill tacka dig. Du höll ditt ord till Eshe och Obasi.
- Taka… - Du räddade mig, Mufasa.
Och jag kommer aldrig att glömma vad du har gjort.
Min bror.
Hörni! Jag har hittat en väg ner, precis bortom de närmaste topparna!
Var det nåt jag sa?
- Rafiki? - Ja.
Vi närmar oss vårt öde, Mufasa. Då måste jorden skälva.
Jag är hundra miljoner procent säker på vem Taka är nu. Var ärlig - är det jag?
Fattar du inte? Vi är inte med. Sibetkatten har fått en större roll än vi.
- Vi kanske får vara med i scenversionen? - Nämn inte den. Jag såg den.
- Jag var en strumpdocka. - Såg du den utan mig?
Rafiki, är Mufasa och Sarabi kära?
Fy! "Kära"? Det låter sliskigt. Inte som nåt jag drömmer om jämt och längtar efter.
- Vad tänker Taka göra? - Lilla vän, Takas hjärta var brustet…
…och nu hade han gillrat sin fälla.
Mufasa, ser du?
- Jag tror det knappt. - Andra sidan om ljuset.
Hemma.
Milele.
Det är otroligt! Vi hittade det! Vi hittade Milele.
Ja.
Du hittade det, brorsan. Det gör du jämt.
Rafiki!
Här är trädet i dina uppenbarelser.
Jag har sett det här trädet många gånger -
- och i varje uppenbarelse stod det alltid en bror precis här.
Men det finns ingen här, Rafiki, och du kom för att hitta din tvilling.
Han togs ifrån mig för längesen.
Det jag såg i mina drömmar var en bror.
Han stod precis här. En vän, en familjemedlem.
Den jag såg var du!
Den osynlige. Jag såg Mufasa.
- Mig? - Ja, dig.
Min bror.
- Mufasa. - Hur vet ni vem jag är?
Vi vet att Utbölingarna jagar dig. Du kan locka hit fara.
Nej, vi har sopat igen spåren.
Jag lovar att Milele är en säker plats. Jag skulle aldrig äventyra den.
Spring inte!
Ni har ingenting att frukta. Vi är inte ute efter er.
Vi är ute efter Mufasa.
Åh, nej. Hur lyckades de ta sig hit?
Låt honom inte så split mellan oss!
Det är lönlöst, Mufasa. Livets cirkel…
Den cirkeln är bruten.
- Nej! - Vad ska du göra, Mufasa?
Jag ska kämpa, och visa dem att de också kan kämpa.
Rafiki, på min signal, hjälp mig att samla alla.
Ja, min bror.
- Det finns andra lejon här. Leta upp dem. - Med nöje, Ers Majestät.
Du är inte ensam, Mufasa. Nu är det min tur att fråga först.
Det är här jakten tar slut, Mufasa.
Tack vare din bror.
Han lämnade ett spår av rivmärken åt oss. Ett avtal som räddade hans skinn.
- Han gav oss sitt rike. - Säg att han ljuger.
- Han bad oss döda strykarkatten. - Snälla Taka!
Jag är son till en kung.
Men Sarabi valde dig, precis som mamma gjorde.
Precis som min egen far.
Jag räddade dig och du förrådde mig!
Vad har du gjort? Jag är din bror, kämpa med mig!
Du stal mitt öde. Det här är ditt.
Han är en av oss nu.
Min sons namn var Shaju.
Shaju!
Allt det här borde ha varit hans -
- och nu tänker jag regera här skoningslöst.
Han här är min.
Snälla ni, vi kan inte vinna striden själva.
Vi kan inget göra, de har jagat bort oss från våra marker förr. De är för starka.
Kämpa med oss! För era ungar, för er framtid.
Vilken framtid? De har tagit allt vi har.
De kommer alltid bara att ta mer.
Jag är Mufasa, jag har ingen flock.
Ändå står jag framför er, huvudet högt.
Jag vet att ni är rädda, men tro mig -
- ingenting förändras nånsin om vi isolerar oss i våra stammar -
- utan att bry oss om andras öden.
Men varför ska vi kämpa med er? Det här är er strid.
I dag vill de ta oss lejon, men jag försäkrar er:
Om ni låter dem vandra bland er i jakt på oss nu -
- så smider de planer på att ta er i morgon.
Ett enda lejons hopp kan inte förändra Mileles öde.
Inga lejon är stora som elefanter, starka som oxar -
- snabba som geparder eller långa som giraffer -
- som kan speja lika högt och långt som tranorna och hökarna i skyn.
Så… Förstår ni inte?
Varenda varelse har sin plats i livets cirkel.
Mitt andetag är ert andetag. Er strid är min strid.
Jag böjer mig inte för ondskan. Gör inte det, ni heller!
Mufasa har rätt. Milele är vårt hem.
Vi måste kämpa med Mufasa!
Tillsammans ska vi kämpa för Milele!
Här kommer lejonet!
Från och med nu -
- härskar jag över allt som ljuset når.
Då måste du ta det först.
Hej då.
Nu har du allt retat upp fel näshornsfågel!
Lunchen är serverad.
Ge upp! Jag är högt utbildad och ibland även…
Gud, så pinsamt!
Jag har faktiskt vingar!
Taka!
Taka, snälla du! Snälla!
Mufasa…
Hur vågar du utmana mig?
Du som tog min son.
Min framtid.
Taka, din tapperhetsstund kommer.
Blod…
…för blod!
Snälla, döda honom inte.
Jag dödade honom inte. Det gjorde du.
De kommer!
De sista lejonen.
Dags för utrotning. Och vi börjar med de yngsta.
Jorden måste skälva.
Anfall!
Mufasa.
Blunda och säg mig vad du hör.
Vad du känner.
Mufasa!
Han besegrade Utbölingarna.
Kungen av Milele!
Är det där han? Vår kung?
Ers Höghet…
Kungen av Milele!
Kungen av Milele.
- Min kung. - Ers Höghet.
- Ers Majestät. - Min kung.
Han besegrade Kiros!
- Min kung. - "Kung"?
Nej, nej, jag är inte kung. Höj era huvuden.
Jag är bara… Inga fler kungar.
Vi är alla en familj. Snälla ni.
- Snälla, höj era huvuden. - Men Mufasa…
…du har fört dem samman.
Du hjälpte dem att se i sig själva det de trodde inte fanns att se.
Ingenting är mer kungligt.
Nej, Rafiki.
Jag är ingen kung. Jag har inte kungligt blod.
Förstår du inte, min bror?
Det handlar inte om vad du var -
- utan om vad du har blivit.
Kungen av Milele.
Min bror…
…något vackert väntar dig.
Är det här på riktigt?
Men det är omöjligt.
Det är omöjligt.
Mufasa.
Men hur är det möjligt?
Jag hade en son som hette Mufasa.
En enorm flodvåg tog honom ifrån mig.
Mamma?
Jag slutade aldrig hoppas. Tro.
Min son.
Jag har drömt om den här stunden.
Och nu är den här.
Åh, Mufasa.
Men pappa…
Var är pappa?
Han lever inuti dig nu.
Han lever inuti dig.
Jag har alltid drömt om att vi skulle återförenas.
Och jag visste att det skulle ske i Milele.
Min son.
Mufasa.
Mufasa, snälla förlåt mig.
Ni måste förvisa honom, Sire.
Så länge jag är kung -
- ska min bror ha en plats här.
- Min bror, jag är hemskt leds… - Men aldrig mer…
…tänker jag säga ditt namn.
Jag kan inte.
Jag vill inte!
Kalla mig då Scar -
- så att jag aldrig ska glömma vad jag har gjort.
Scar.
Ers Majestät.
Välkommen hem.
Ers Majestät.
Så, Mufasa.
Jag ser att din familj väntade på dig i Milele, trots allt.
Ja, Rafiki. Det gjorde de.
Det är din tid nu, Mufasa.
Rafiki, jag önskar att jag hade fått träffa min farfar.
Som Mufasa en gång sa till din far:
Titta upp i himlen, Kiara.
Det förflutnas stora kungar kommer alltid att finnas däruppe -
- och vänta på dig.
Jag vill inte att han ska försvinna, att det ska ta slut.
Förstår du inte, Kiara?
Mufasa lever inuti dig.
Han lever inuti dig.
Pappa!
- Rafiki, det där var otroligt! - Perfekt!
- Fulländat! - Trots det har jag några förslag.
Upp till dig, men ta till dig dem.
- Pappa! - Kiara!
Kiara.
Pappa… Var är mamma?
Älskling, jag har nåt att berätta för dig.
Har det hänt nåt med mamma?
- Sötnos, jag är här och jag mår fint. - Var har ni varit?
Kiara, det här är din nye bror.
Bror? Har jag en bror?
Hej, det är jag som är Kiara. Jag ska ta hand om dig.
För alltid.
Lillen, nu ska du få höra en berättelse.
En berättelse om en stor kung.
Översättning: Annika Yberg Svensk Medietext