Nézz fel a csillagokra!
Ha egyedül érzed magad,
a múlt nagy királyai…
ott lesznek fenn, hogy utat mutassanak.
Ahogyan én is.
JAMES EARL JONES EMLÉKÉRE
Barátaim, itt az idő, hogy a családom tovább gyarapodjon.
Az otthon, amin osztozunk, apám valóra vált látomása.
Milyen csodálatos, hogy Nalával folytathatjuk az álmát,
és még nagyszerűbbé tehetjük az élet körforgását!
Nala, szerelmem, indulok.
Simba…
Itt vagyok.
Megjöttek a biztonságiak!
Csak emlékeztetnélek: nem vagyunk kaja.
De nem ám! Csak két fazon,
akik egy éhes oroszlánfalkán keresztül járnak melózni.
Ami tök rendben van. Kicsit sem félek.
A biztonságiak szolgálatra jelentkeznek, királyi fenség…
Minden négylábú teremtmény királya.
És azé a háromlábú zebráé.
Ja, igen, Ron. Az tragikus volt.
- Cserbenevés. - Ja.
Ronnak három lába van. Még mindig eggyel több, mint nekem.
- Az kar vagy láb? - Srácok!
- Nem tudom. Szerintem mancsok. - Srácok!
- Szerintem meg lábak. - Srácok! Ez most komoly.
Kiarával kell maradnotok, amíg visszajövök.
Azt akarod mondani, hogy a biztonsági csapatodnak bébiszitterkednie kell?
Pumbaa, ezt meg kéne beszélnünk, mert nem igazán csípem a gye…
Srácok, megígértem neki, hogy minden rendben lesz.
Ez is egy nevelési módszer.
Egyszer fel kell nőnie.
Mit mondtál még neki? Hogy azzá válhat, amivé csak akar?
Hogy az élet fair?
Meg kell próbálnotok felnőtt módjára viselkedni, oké?
Ne ijesszétek meg Kiarát! És a legfontosabb: nincs sztorizás.
- Nincs sztorizás? - Várjunk csak!
Belelátok a fejetekbe. Veletek nőttem fel. Ígérjétek meg!
Na jó. Tudod, mit? Legyen! Nincs sztorizás.
A magad nevében beszélj, Pumbaa!
Nem. Úgyis elmesélünk egy sztorit.
Oké, azt mondjuk, hogy nem mesélünk,
- aztán mégis mesélünk. - Ez most komoly, srácok?
- Nem tilthatja meg. - Hallótávon belül vagyok.
Apa!
Szia, kicsikém!
Apa, közeleg a vihar, és én félek.
Veled és anyával akarok menni.
Ne félj, édesem!
Timon és Pumbaa vigyáznak rád, amíg távol vagyok.
Légy bátor, Kiara!
Légy bátor!
Oké! Készültünk egy sztorival.
Zordon ránk nézett.
Tudta, hogy mindennek vége.
Megcsapott a félelem szaga.
Az amúgy az én szagom volt, de mindegy.
Szóval ti ketten győztétek le Zordont?
Aztán megettétek?
Ami azt illeti, életem egyik legjobb vacsija volt.
Apa azt mondta, hogy ő győzte le Zordont.
Na jó. De apád, mint tudjuk, beteges hazudozó.
Nagy-otmondó-macska. Vágod?
Félek. Anyát és apát akarom.
Figyu!
Ne félj, Kiara!
Mi lenne, ha énekelnénk neked egy dalt? És egy, és két…
Pumbaa, nem, még túl korán van a dalhoz!
Simbánál működött. Azt hitte, megölte a saját apját.
Pillanatok alatt dalra fakadt, és táncra perdült.
Nem tudok csak úgy rázendíteni. Rá kell hangolódnom.
Ezt a dalt nyomja hat éve zsinórban.
Miért, ki nem?
- Nézzétek! - Ne!
Ez Ron, a háromlábú zebra.
- Meneküljetek! - Hallotta, amit róla mondtunk.
Ne haragudj, Ron! Vicceltünk. Csak vicc volt!
Ez Rafiki.
Rafiki!
Kicsikém, nincs okod sírni.
A szüleim…
elmentek.
Nézz csak oda, mdogo!
Látod, hogy fújja a szél azokat a majomkenyérfákat?
A fák gyökerei nagyon erősek, akárcsak a családod.
És, ahogy egykor érted is tették,
a szüleid most is elvonultak a szülési szertartás helyére.
És amikor visszatérnek, az élet körforgása áldást hoz neked,
amit sosem felejtesz el.
Azta, de profi!
Szinte látom magam előtt, amit mond.
Végül is logikus, hogy egyedül él.
Azt akarom, hogy múljon el a vihar, aztán bátor leszek, megígérem.
Elárulok egy titkot.
Amikor az apád, Simba annyi idős volt, mint te,
félt a mennydörgéstől, és elbújt a király mögé.
Mikor hagyta abba a bujkálást?
Egy napon, amikor nagy vihar tombolt,
a nagyapád, Mufasa felvitte őt a Trónszirtre.
Arra kérte, hogy álljon mellé,
és üvöltsön a szélbe.
Simba lassan kilépett a király mellé.
És együtt bömböltek az éjszakába.
De én nem vagyok olyan bátor, mint apám.
És sosem érhetek Mufasa nyomába.
Igazán?
Akkor talán ideje, hogy elmeséljek egy történetet.
Egy kölyök történetét, aki nem sokkal volt nagyobb nálad.
Egy oroszlánét, akinek egy csepp nemesi vér sem folyt az ereiben.
Egy oroszlánét, aki örökre megváltoztatta az életünket.
Mesélni fog! Még jó, hogy hoztam pár tücsköt nasinak.
Csak óvatosan! Egy barlangban vagyunk.
Ez a történet jóval
a hegyeken és az árnyakon túl kezdődik.
A fény túlsó oldalán.
Ezen a helyen minden szomjazott,
mivel már 20 telihold múlt el egyetlen csepp víz nélkül.
De amikor végre megnyíltak az ég csatornái,
a sors átvette az uralmat.
MUFASA: AZ OROSZLÁNKIRÁLY
Mufasa!
Mufasa! Gyere, nézd!
Anya, mi az a fény ott a távolban?
Az valami nagyon különleges.
A horizonton túl,
az utolsó felhőn is túl
van egy hely, amit úgy hívunk: Milele.
Milele?
Azt jelenti: „örökké”.
Képzelj el egy birodalmat tele élettel,
vízzel és élelemmel:
csak fű és ég, ameddig a szem ellát.
Egyszer elmegyünk oda?
Bizony, Mufasa.
Pontosan oda tartunk.
De akár most is ott lehetünk.
Behunyhatjuk a szemünket.
Hagyjuk, hogy az álmaink vigyenek.
A távol csodát rejt
Mesébe illő az a táj
Ködök fátylán túl
Ott mást nyújt az élet
Van bőven víz, és zöld fű vár
Ez az a hely
Hol új fény gyúl
Úgy hívják: Milele
Az állandó
Milele
Tebenned él, és bennünk él
Ős cél
- Lét, harcon túl - Egyensúly a harcokon túl
- Az élet így örökké úr - Ott így örökké úr
Neked feltárul
- Érzed lángját? - Érzed lángját?
- Így, bárhol járj - Ott ébred az élet
- És véget ér a vándorlás - Benned élünk már
- Nem álomkép, hidd el, igaz! - Ez az otthon vár
- Csak hinned kell, szíved rátalál - Hidd el, igaz!
Úgy hívják
Milele
Az állandó
Milele
Úgy hívják
Milele
Az állandó
Milele
Tebenned él, és bennünk él
Ős cél
Milele
Hű!
Ez meg mi?
Eső!
Végre esni fog!
Apa, versenyezzünk a fényig!
Túl gyors vagy!
Sosem tudtalak legyőzni.
Téged soha senki nem tudott legyőzni.
Tudom!
Mufasa! A világ leggyorsabb kölyke.
Köszönöm.
Mufasa…
elég volt.
Mufasa… gyere vissza!
Mufasa, maradj ott! Jövök, fiam!
- Apám! - Mufasa!
Mufasa!
A kanyarban elkaplak.
Kövesd a hangom!
Anya!
Mufasa, a szikla túl magas, de a gátnál átkelhetsz.
Gyerünk, Mufasa, meg tudod csinálni!
Kövesd anyád hangját!
Hallgass apádra, Mufasa!
Hallgass ránk!
Afia, ott van.
- Anya! - Ott van!
- Anyám! - Mufasa!
Lépésről lépésre haladj!
- Nem megy. - Meg tudod csinálni. Itt vagyok.
Mufasa!
Anya!
Apa!
Hallotok engem?
Van ott valaki?
Anya!
Kérlek!
Félek.
Az ár egy távoli folyóba torkollott,
és messze vitte Mufasát az anyjától és az apjától.
Túl mindazon, amit ismert.
Szia!
Taka vagyok, Obasi fia. Mi a neved?
Mufasa.
Nem beszélhetek Kívülállókkal,
de van egy titkom,
és meg akarom osztani veled.
- Mi a titok? - Bajba kerülök.
Kérlek, mondd el!
Nem is tudom.
Mondd már el!
Na jó. Mindjárt felfalnak.
Utálom a titkokat!
- Ússz! - De nem tudok!
- Muszáj úsznod! - Nem tudom, hogy kell!
Jól van. Fejet fel, és járj a víz alatt, nagyon gyorsan!
Nem megy!
Gyerünk, Mufasa! Gyorsabban!
Segíts, Taka! Segíts!
Mondtam, hogy várj meg!
Nem az én hibám, anya.
Lejöttem inni, és megláttam őt a vízben.
Bemutatom Mufasát.
Szerencséd, hogy a fiatal krokodilok féltek a harctól. Menjünk!
Nem hagyhatjuk itt.
A szabály, az szabály, Taka.
Obasi soha nem fogadna be egy kóbort.
Én nem vagyok kóbor. Én csak… eltévedtem.
Látod?
Csak eltévedt.
Árvíz tört ki.
A szüleim megpróbáltak megmenteni.
Tudod, merre van az otthonom?
Az otthonod?
Eltévedni annyi, mint megtalálni az utat.
Szólíts Eshének!
Fáradt vagyok, Eshe.
Gyere, erre van!
Gyere, Mufasa!
Ez Milele?
Nem, édesem.
Épp szundítani próbáltam, Eshe.
És az oly fontos királyi szundításomból
egy kóbor undorító, ocsmány,
förtelmes bűzére kellett ébrednem.
Ha egy Kívülállóval találkozunk,
mondd, mit kell tennünk?
Obasi, tudom.
Megesszük.
De én találtam rá, apa. Megmentettem az életét.
Taka, nem barátkozunk Kívülállókkal.
Az egyetlen igazi kötelék a vér.
Hallottam történeteket kétszer akkora oroszlánokról, mint mi.
Ezek a Kívülállók
mindent felfalnak, ami az útjukba kerül.
Úgy néz ő ki, mint aki felfalna téged?
Undorító ez a szag.
Talán meg sem tudnám enni ezt a kibetit!
Nem vagyok kibeti. Mufasa vagyok.
- Tudod, mit jelent a „Mufasa”? - Nem.
Azt jelenti: „király”.
És az én vagyok.
Jobb, ha szeded a lábad, kis Mufasa,
ha kedves az életed.
Ha elfutok, sosem érsz utol.
Én vagyok minden idők leggyorsabb kölyke.
Apám megmondta.
Taka, kihívás elé állítalak.
Versenyt futnak a halott fához és vissza.
És amikor a herceg legyőzi,
egyetlen harapással végzek vele.
Mi van, ha Mufasa nyer?
Ha nyer, életben hagyom, Obasi.
Velem marad.
Szavamat adom.
Kezdődjön a verseny!
Ügyetlen kis kóbor.
Fuss, Mufasa!
Ezt nem kellett volna.
Taka a leendő király.
Meg kell nyernie az első kihívását.
Nem, Obasi. Ki kell érdemelnie, hogy igazi király legyen.
Ne foszd meg ettől!
Jobb, ha sietsz.
Van még egy titkom, Mufasa.
Mindig is akartam egy testvért.
Csaló!
Obasi!
Tartsd őt a nőstények között!
Taka, hogy veszíthettél egy kóbor ellen?
Ügyes vagy, Taka!
Szép munka!
Azt mondtad, gyors vagy.
Hagynom kellett, hogy nyerj.
Napokig nem aludtam, miközben a hullámokon lovagoltam…
Mindegy, gyerünk, Mufasa! Induljon a móka!
Behódol majd
Ha trónra kerülök, e nép szolgál
Mind szolgál.
- Ott lesz tesóm - Jó tesód
Óv és véd, Mufasa majd itt áll
- Őrt áll - Őrt áll
- Enyém a csúcs - A tesóm csúcs
Ha trónra kerülök, e nép szolgál
Felnéz rám
- Tőlünk, tesó - Mondd, tesó!
Még szép hogy soha meg nem lép zsákmány
Lesz zsákmány
Tesó, tesó
Tempó!
Hé, mama enged tán hogy későn elkószálj?
Oké, a mama már tényleg vár
Új irány, tempó!
Hé, papa enged tán hogy messze elkószálj?
Oké, a papa vár
Megcibál Nincs határ, tempó!
Hé, mama enged tán hogy későn elkószálj?
Okos a srác
Nagyba’ játssz! Nagyba’ játssz, tempó!
Hé, papa enged tán hogy messze elkószálj?
Sose kívánok többet már Ez így jó
Mindig is vágytam egy testvért Mindig is vágytam egy testvért
Mindig is pont ilyen testvért vágytam én
Mert mindig is vágytam egy testvért
Mindig is vágytam egy testvért
Mindig is pont ilyen testvért vágytam én
E magas fa
Szárnyasok százának otthont nyújt
Ez otthont nyújt
- Ó, tesó! - Mondd, tesó!
Hódol majd, felnéz rám, ugyanúgy
De nézd más szemszögből
- Mind szabad lény - Meglógok én
Egy-két parancs náluk nem használ
Fölöttük állok majd
Mindig fent lesznek, tesó
Rajtuk fogást sose találnál
- Oké, ezt unom már, tesó - Tempó!
Hé, mama nem szólt tán hogy járj az ész útján?
Futok a vad nyomán, pajtikám
- Oldalán - Tempó!
- Hé! - Volt ebből nagy botrány
Kóbor, de köztük jár
A szemembe mondd, hogyha ő a témád!
Közöttünk él, hiszen testvér
Családtag ő, nekem testvér
Megvédem őt Ez a testvér most harcra kész
Te megtudod, milyen egy testvér
Lecsap e manccsal e testvér
Testével védi e testvér
Hová mész?
Ott őrzöm szívemben anyát
Jól hallom még drága szavát
Hold váltja napnak sugarát
- Fontos a szereped, testvér - Hé!
- Te rám mindig számíthatsz, testvér - Hé!
- Vár rám a trón, de e testvér - Hé!
- Mellém áll - Hé!
- Mindig is vágytam egy testvért - Hé!
- Közösen haladunk, egyként - Hé!
- Közösen követünk egy célt - Hé!
- Hé, Mufasa! - Igen, Taka?
- Egy verseny ugye mehet már? - Hé!
- Verseny, ugye mehet már? - Hé!
Verseny, ugye mehet már?
Elefántcsorda!
Meneküljetek!
Chigaru ugrott vagy hat métert.
Ez új rekord.
Obasi, megint megtették.
A fiaiddal csak a baj van.
Az ott nem a fiam.
Mindketten faragatlanok.
Ez a kóbor nem mehet az Árnyas fa közelébe.
Mufasával csak játszottunk.
Ti ketten sosem lesztek testvérek.
Most menj vissza a nőstényekhez,
és tartsd magad távol a fiamtól!
Anyád örökbe fogad minden gyíkot,
beszél az arra járó szöcskékhez.
Vele akarok menni.
A nőstényekkel akarsz lenni?
Neked a hímek között a helyed.
Ő vadászhat anyámmal.
Egy napon elárul majd téged.
Ezt teszik a kóborok.
Mufasa sosem árulna el.
Ugyan!
Itt minden a tiéd lesz, fiam.
Király leszel.
Úgyhogy figyelj!
Tanulmányozd minden mozdulatomat!
Megint alszol.
Ezt csinálják a hímek.
Védjük a falkát, miközben szundítunk.
Ez…
Ez ám a hatalom!
Hatalom?
Miért álltunk meg?
Hunyd be a szemed!
És mondd el, mit hallasz!
Mit érzel.
Egy antilopcsorda halad át a tó kiszáradt medrén.
Úgy félnapnyira innen.
Honnan tudod, hogy nem gazellák?
Túl nehezek a lépteik.
- Túl lassan mozognak. - És még?
Gyerünk! Menni fog.
Amikor a szél átfúj a szarvukon, felfelé halad,
nem pedig oldalra. Szóval biztosan antilopszarvak.
Nagyon jó.
Mi az, Mufasa? Mi a baj?
Néha szagot fogok.
Csak egy alig érezhető nyom a szélben.
És otthonillata van.
Aztán elillan.
Mufasa, a szüleid még élnek valahol. Folytathatjuk a keresést.
Elvesztettem őket, Eshe.
Csak az idődet pazarlod a tanításomra.
De a te képességeid egyetlen hímben sincsenek meg.
Obasi sosem fogadna el engem.
Sosem leszek az ő vére. A családja.
De számomra családtag vagy. És ha Obasi felismerné a tehetségedet…
És mi van, ha szeretek kóbor lenni?
Se szabályok, se felelősség.
Én vagyok a szerencsés, Eshe.
Ezt hogy érted, Mufasa?
Soha nem kell olyannak lennem, mint Taka.
Én sosem leszek király.
Azt mondta, „se szabályok, se felelősség”?
Egy csavargó, aki fél a víztől, és sosem fürdik.
Vagyis olyan szaga van, mint nekem.
Ami förtelmes.
Akárhogy is, szerintem ez azt jelenti, hogy közénk tartozik.
- Ez az. - Eljött a mi időnk!
- A mi pillanatunk! - És egy, és két, és egy, két, há’…
Hakuna Mufasa
Milyen gyönyörű név
Hakuna Mufasa
Ráz és fűt a hév
Csak annyit…
- Elég! - Mi?
Ezt inkább ne!
Rendben, Rafikinek igaza van. A végén pert akasztanak a nyakunkba.
Azok a keselyűk mindenünket elveszik.
Ami gyakorlatilag semmi.
Nézz ránk! Meztelen állatok vagyunk.
Nem csoda, hogy mindig fázom.
- Alig várják! - Gyerünk, Pumbaa!
Mindent bele!
Hakuna Mufasa
Csendet!
Kiara zenei ízlése kényes.
Rafiki, folytasd!
Aznap délután Eshe megtanította Mufasát párban vadászni.
De miközben Taka titokban figyelte őket,
valami borzalmas rájuk vadászott.
Mufasa, fuss!
Eshe!
Anyám!
Eshe!
Ne állj meg, Mufasa!
A nyakadat támadják!
Semmi baj, Mufasa!
Semmi baj!
Nagyon bátor voltál, Mufasa.
Köszönöm.
Eshe…
Mi történt?
Megsérültél?
Hatalmasak voltak. Fehérek, mint a szellemek.
Ilyet még sosem láttam.
Obasi!
Ha Mufasa nem lett volna ott, én…
Taka…
Sokkal tartozom neked, Mufasa.
Fel kell készülnünk.
Szélirányban vannak, alig egy napnyira.
Nem.
Honnan tudhatnád te ezt?
Küldj felderítőt, és meglátod…
eljönnek értünk!
Chigaru!
Apám, kérlek, hadd magyarázzam meg!
Ne! Ne most!
Taka, gyere!
Hol van a fiam?
Volt ott egy fiatal oroszlán, felség.
Megtámadta Shajut.
Te mégis visszajöttél.
Te túlélted.
Csúnyán megsérültem. Hidd el, felség! Ez az igazság.
- Az igazság? - Igen, az.
Az igazság ott áll mögötted.
- Voltak ott mások is, felség. - Ne…
De csak egytől lett véres a sörénye.
Vagyis hagyta meghalni Shajut.
Mentette a bőrét.
Ez a fiatal oroszlán volt a királyuk?
A vére nem nemes. Egy a sok közül.
Válaszolj!
Ő volt a királyuk?
Nem, Kiros, te vagy az egyetlen király.
Egy oroszlán a sok közül?
És te hagytad meghalni a fiamat?
Megsérültem. Nem volt más választásom.
Kérlek, felség, hinned kell nekem!
Nincs okod félni tőlem.
Sosem bántanám az enyéimet.
Köszönöm, felség.
Ezt az élvezetet meghagyom…
nekik.
Felség! Ne! Kiros!
Nem tudhatják meg, hogy elfutottál. Hogy magára hagytad anyádat.
Ez meg sem történt, Taka. Megértetted?
De én nem tudtam. Én csak… megijedtem.
Nem számít. Meg kell védenünk a vérvonalat.
Egy hazugsággal? Apám, ez csalás.
A csalás a nagy királyok eszköze.
Taka…
a királyoknak ezt kell tenniük.
De én nem vagyok király.
Csak a fiad.
Obasi!
Chigaru!
Obasi!
Chigaru, itt vagyok. Mit láttál?
Erre tartanak, Obasi.
Két oroszlán jut mindegyikünkre.
Egyik nagyobb, mint a másik,
de egyik sem olyan hatalmas, mint Kiros, a félelmetes királyuk.
Kívülállók.
Tehát igazak voltak a történetek.
Meg kell védenem a vérvonalat, Eshe!
A falka jövőjét.
Taka, te vagy a jövő.
A jövő? Apa, ezt hogy érted?
Elküldelek.
Messze innen.
Elmész, és új életet kezdesz, új fejezetet.
Vele kell menned, Mufasa,
hogy bizonyítsd a hűséged.
Napkeltére ideérnek.
Hová mennénk, Eshe?
Nélküled nekem nincs otthonom.
Mufasa, te és Taka együtt. Az…
- Az az otthonod. - Eshe…
Mufasa, nézz oda!
A fényen túlra…
Tudod, mit látok?
Azt a helyet, amiről anyád mesélt. Egy helyet a folyó végén túl.
A legmélyebb szurdokon túl, a hegyek mögött,
egy helyet a horizonton is túl.
Egy vidéket, amely olyan zöld,
olyan tökéletes,
hogy ha azt látod, akkor látod…
Milelét.
Igen. Örökké.
A szüleim gyakran emlegették Milelét. Anyám azt mondta, oda tartunk.
Hát nem érted, Mufasa?
Tovább kell menned!
Folytatnod kell az utadat a fény felé!
Kérlek, Eshe! Nem veszíthetlek el.
Mindig szeretni foglak, Mufasa.
De a családod még vár rád valahol.
Érzem a jelenlétüket.
És tudom, hogy te is.
Menj!
Menj, Mufasa! Találj haza!
Anyám, kérlek, bocsáss meg! Könyörgök!
Erre semmi szükség, édesem.
Taka, neked is megjön majd a bátorságod.
Most pedig menjetek!
Találjátok meg a helyeteket…
az élet körforgásában!
Elhagyták a családjukat, és soha többé nem látták őket?
Ez a sztori kikészít.
Annyira szívfacsaró!
És megmondjam, mi a legrosszabb?
- Mi? - Elfogyott a tücsköm.
Talán jobb ez így.
Kell egy mosdószünet a második felvonás előtt.
Várjatok meg!
Itt is vagyok.
- Pumbaa, megmostad a patád? - Aha.
- Pumbaa? - Persze.
- Pumbaa? - Utána úgyis
- megint rajtuk fogok járni. - Pumbaa?
Rafiki, odaértek a Kívülállók?
Igen.
És miközben a vadászok a Királyok Völgyébe vezették Kirost,
Obasi és Eshe kitartottak.
Melyikőtök a király?
Nincs rá okod, hogy kihívj engem.
Neked ez kihívásnak tűnik, király?
Az oroszlánoknak vannak szabályaik.
Már nincsenek.
Amíg te uralkodtál ezen a falkán, én sereget toboroztam.
A tiéd az utolsó falka
a Királyok Völgyében, ami azt jelenti,
hogy ameddig a fény elér, minden az enyém.
Egyetlen uralkodó lesz.
Egy oroszlánkirály.
Ne már, még hogy te, nagy király? Nem hallgatnak rád
Mégis jár itt a szád
A hold lángja fényösvényt váj
Az éj sötétjén
És pont úgy, mint én
Ő mást nem szolgál
Bosszúm, mi vár
Fiam nincsen már
A legvégső kép, mit látsz, én lennék
Aztán pedig: bye-bye!
Végzetes bye-bye!
Tél lesz vagy nyár, a nyomodban jár
E mancs lecsap, bye-bye!
Megkapom bárhol jogos sarcom Bye-bye!
Bárhová elér karmom
Hogy nagy körforgás, ugyan már!
Ki rohan őrültként
Annak örök kín a lét
Szép szólam: az élet az úr
Ha gyenge vagy, véged
És zsákmányként végzed
A kör hátba szúr
Feljebb nem jutsz
Jobb lesz, ha futsz
A legvégső kép, mit látsz, én lennék
Aztán pedig: bye-bye!
Végzetes bye-bye!
Tél lesz vagy nyár A nyomodban jár
E mancs lecsap: bye-bye!
Préda vagy, bye-bye!
Bye-bye, ki erős, az él
Hát fuss, de tudd, utolér
A bosszúvágy
Jön a vég, bye-bye!
Nincs több időd, bye-bye!
Bye-bye!
Sietnünk kell. Követni fognak minket.
- Taka! - És ha tévedsz?
Mi van, ha semmi bajuk?
Ők most már benned élnek.
Kövess, testvér!
Tovább kell mennünk…
együtt.
Fuss, Mufasa!
Futás!
Vadászok.
Mi a terved?
Fussunk! Nagyon gyorsan!
Erre!
Vissza a fákhoz!
Csapdába estünk. Úsznunk kell!
Nem, harcolnunk kell!
Ha harcolunk, meghalunk.
De ha úszunk, megfulladunk.
Jól van, nem akartam ezt tenni,
- de megparancsolom, hogy ússz! - Hogy mi?
Hűséget esküdtél. Megparancsolom, hogy ússz.
Taka, itt nincs helye a viccnek!
Melyikőtök ölte meg a fiamat?
Én voltam. Ez az oroszlán itt csupán egy kóbor. Engedd el!
Kiros, a másik nem kóbor.
A falka vére folyik az ereiben.
A király utolsó leszármazottja?
A vér vért kíván.
Jönnek!
Mit csináljunk?
Megkeressük az előnyt?
Milyen előnyt? Egy sziklán vagyunk, a víz kellős közepén!
Taka, itt az idő. Megtámadjuk a királyt.
Mufasa, készen állok.
Csak még valami.
- Mi? - Fejet fel!
Taka!
Ez rossz ötlet volt.
Mufasa!
- Mufasa, túléltük. - Igen!
Sikerült. Megmentettem magunkat.
Mit is mondtál?
Jól van. Rendben.
Elég a vízből!
Ugye le tudjátok vadászni őket a folyó mentén?
Levadásszuk őket bárhol.
Hiába futnak, nem menekülnek.
Csak hogy tisztázzuk: mi nem vagyunk benne a sztoriban?
Kicsit olyan, mintha Kiros learatná előlem a babérokat.
Ja. Úgy érzem, nem kapok elég figyelmet.
Nem. Sok történet van, amiben mind szerepelünk. Olyat mondj!
Tehetnék egy apró javaslatot?
Kevesebb gyerekkori traumát, több szurikátát!
Rafiki, tudom, ki lesz majd Taka.
Én is. Annyira nyilvánvaló!
De talán, csak a biztonság kedvéért, áruld el!
- Simba az? Vagy én? - Pumbaa…
Várj! Én vagyok Obasi?
Ennek semmi értelme. De most komolyan, egy utolsó kérdés.
Én vagyok Taka?
Megint megtettem.
Nem mintha számolnám, de kihúztalak a pácból. Ismét!
Bármennyire is fáj kimondani, hadd halljam: „Köszönöm, Taka!”
Köszönetet vársz tőlem, amiért lelöktél egy vízesésen?
Igen, amúgy szívesen.
Nézd! Nem az én hibám, hogy vonzódnak hozzád a krokodilok.
Ne mondj ilyet!
Megint megtettem. Megint…
Mufasa!
Ők azok? A Kívülállók?
Nem. Egy nőstény van ott.
Egy nőstény?
Hiába futsz.
Szagot fogtunk.
Ti az enyémet?
Egész éjjel követtelek titeket.
Az lehetetlen.
Akkor miért kerültelek meg háromszor ebben az erdőben,
amíg ti egymás farkát kergettétek?
Ez kínos.
Igazából szándékos volt, szóval…
Még mindig azt hiszitek, hogy félek?
- Miért követsz minket? - A falkámat keresem.
- Mi történt velük? - A Kívülállók megtámadtak.
Páran megmenekültünk, de nem láttam mást rajtatok kívül.
Jobb lesz, ha továbbmentek.
Várj! Kérlek!
A nevem Taka.
Obasi fia vagyok.
Tudom, milyen mindent elveszíteni.
Gyere velünk! Segíthetünk.
Nincs szükségem segítségre.
Hiszen nem maradt senkid.
De, igenis maradt valakije. Nagyon köszönöm.
Ő Zazu. Ne egyétek meg!
Hallottátok. Nehogy megegyetek!
A királyi testőrség legújabb tagjaként
ezennel megkérlek titeket, hogy menjetek tovább.
Köszönjük a látogatást!
A királyod egy madarat kért fel, hogy megvédjen?
Te milyen magasra tudsz repülni?
Nézd! Szükségem volt egy felderítőre.
Zazu volt az utolsó lehetőség.
Nos, az utolsó előtti.
Albert, az iguána volt a másik jelölt,
és őfelsége a szárnyas alattvalót választotta.
Így én lettem a hercegnő fő felderítője.
A harmadik napomon is minden flottul megy, ha szabad ezt mondanom.
Sarabi, te is tanúsíthatod.
Szerinted meddig jutsz egy madárral?
És ti, zsenikéim, meddig juttok, ha folyton egymásba botlotok?
Egészen Mileléig.
- Milele csupán egy legenda. - Ez nem igaz.
Az élet körforgása és mesebeli csordák.
- Olyasmit kergettek, ami nem létezik. - Ugyan már! Mese…
Nem tudom, létezik-e Milele, de jelenleg
ez az egyetlen reményünk.
Nekünk nem remény kell, hanem élelem.
Szép volt, testvér! Gratula!
Bibi van a fák között. Az első igazi bibim,
amit passzolok. Nem megyek sehová. Egy tapodtat sem, köszönöm.
Gyere, Sarabi! Úgy tűnik, felénk tart a vacsoránk.
Sarabi, ha megengeded…
Az érvelése helytálló, fenség.
Másrészt ő egy éhes oroszlán, aki meg akar enni,
szóval vannak kétségeim.
Szerintem egész jól ment, mindent összevetve.
Figyelj, Kiara! Itt jövök én a képbe.
Rafiki…
Csendet! Csendet kérek a Páviánkongresszuson!
Ma este egy gepárd jött a fáink közé, zsinórban harmadszor.
Majdnem kioltotta egyikünk életét.
Rafiki hibája volt.
Megidézte a fenevadat az álmaival.
Rafikit egyszer és mindenkorra száműzni kell, a látomásaival együtt!
Figyelmeztetni próbált titeket.
Az álmai megidézik az ellenségeinket. Szellemekhez szól, az ördögöt hívja.
- Miről beszélsz? - Ez nem az első eset.
A fivérét épp ezekről a fákról kergették el,
és azóta senki sem látta.
Rafiki még gyerek volt.
Egy gyerek, aki béna lábbal született. Valahogy mégis életben maradt?
Rafiki volt az, aki vizet talált a száraz évszakban.
Aki meggyógyított téged, Inaki, amikor beteg voltál.
Rovarokhoz beszél, társalog a holddal.
Zala, jól tudod, mi történik, ha leküldöd őt a fákról.
Ő egy amelaaniwa!
Átkot hoz mindnyájunkra!
- Ez nem igaz. - Nem tartozik közénk.
Aki száműzné, takarja le a fél szemét!
Hogy bízhatnánk benne?
Nem bízom benne, sem a varázslataiban!
Nem tartozik közénk.
Ő nem pávián. És soha nem is lesz az.
Nem közülünk való.
Hát, eljött az idő.
Ne, várj!
Hová fogsz menni?
Ahová rég kellett volna.
Hogy megtaláljam azt, ami elveszett.
A családomat.
Egyedül nem élheted túl.
Ahogy senki sem.
És mégis itt vagyunk.
Jaj, Rafiki…
A szem sosem feledi, amit a szív látott.
Semmi baj.
Megpróbálhatsz elfutni, de attól tartok, nem jutsz messzire.
És miért futnék el előletek?
Mert oroszlánok vagyunk.
Mármint… oroszlánok!
A bolha többet árthat az oroszlánnak, mint az oroszlán a bolhának.
Szerintem nem érted, mi következik.
Nincs hová menned.
Előre megyek.
Azt erősen kétlem.
Könnyű mindenben kételkedni, ha nem tudsz semmit.
Túleshetnénk rajta végre?
Ha végeztek velem, sosem találjátok meg Milelét.
Várj! Milelét mondtál?
Én oda tartok. A fény felé.
Sokszor jártam ott álmaimban.
A testvérem ott vár rám.
Láttam a fát.
El tudom képzelni. Mi ketten…
újra együtt.
Miért bízna bárki is egy pávián álmában?
Néha nincs egyebünk, csak egy álom.
Az egyetlen igazság, ami bennünk él.
Mint egy nagy király emléke.
Honnan tudtad?
Rendben. Ha segítesz eljutni Milelébe, életben hagyunk.
- Megegyeztünk? - Nem.
Mi? Miért?
Rafiki hagy életben titeket.
Na, ebből elég!
Taka, ne edd meg!
Nagyszerű! Egy újabb különc, akit tilos megennünk.
Szóval azt várod, hogy kövessük ezt a páviánt
egy olyan helyre, amit még senki sem látott?
Jobb lesz nekem egyedül.
Egyetlen bot füstölhet,
de sosem kap lángra.
Jól van, most, hogy öten maradtunk,
mindenki mondhatna magáról valami érdekességet.
Én kezdem.
Egyszer belezúgtam egy flamingóba.
Ezt még sosem mondtam ki hangosan.
Erre elsétálnak!
Igen, sok hely vár még ránk, megannyi birodalom.
Nem érünk rá. Igyekezzünk!
Várjunk csak! Most már te vagy a főszereplő?
Valakinek elege lett a másodhegedűs szerepből, mi?
Hirtelen túl sok a Rafiki ebben a történetben.
Még egy rég elveszett testvéred is lett.
- Ja. - Mi jöhet még? Egy vicces szlogen?
Pukizni is fogsz? Az az én védjegyem.
Mufasa története nem lehet teljes
Rafiki története nélkül.
Most már harmadik személyben beszél magáról.
A végén saját illatmárkája is lesz.
Pedig itt csak nekem van saját illatmárkám.
A neve „Pumbaa a Pumbaától”,
és úgy hallom, elég undi.
Anya? Apa?
Ha hallotok, gyertek haza!
Kérlek!
Gyertek haza!
Anyám!
Milele.
Anyám!
Rafiki!
- Mit csinálsz? - Halászom.
Behunyt szemmel ülsz egy kövön.
A szemem nyitva van. Csak a szemhéjam van csukva.
Miért is beszélgetek egy páviánnal?
Nem vagyok pávián. Én mandrill vagyok.
Már bocs, de egy majom, az majom.
Egy kóbor pedig kóbor.
Mire célzol ezzel?
Arra, hogy nagyon is egyformák vagyunk.
Kicsit sem hasonlítunk.
Nézz meg jól! Én oroszlán vagyok.
Egy oroszlán, aki fél a víztől, a saját tükörképétől.
Aki nem tud aludni attól, amit csukott szemmel lát.
Te félsz az álmaidtól, Mufasa.
Félsz attól, amit bennük látsz.
A szüleimet látom.
Érzem őket mindenhol.
Hát persze, Mufasa.
Örökké érezni fogod őket.
Hallom anyám hangját.
Azt mondja, Milele felé tartunk,
de elveszett vagyok nélküle.
Az utad nem egy álom, Mufasa.
Anyád vezet téged,
és ahová tartasz, ott vár rád egy család.
Mit művelsz?
Éhezünk.
Még nem jött el az ideje.
Helyette a hal osztozik velünk a vízen.
Jelentenivalóm van.
Megvirradt.
Jelentés vége.
A kettévált föld választásra késztet.
Körbe vagy le?
A döntés a tiéd.
Nézz oda, a fényen túlra!
A legmélyebb szurdokon túl.
„A legmélyebb szurdokon túl.”
Menjünk lefelé!
Miért? Valami tündérmese miatt?
A kövek elrejtik a nyomainkat.
Biztonságosabb megkerülni.
Kiszagoltam őket.
Csak egy hallucináló páviánt szagoltál ki.
Én mandrill vagyok.
Ez időpocsékolás.
Hunyd be a szemed!
Mi?
Mondd el, mit látsz! Mit érzel.
Nem hoz semmit a szél.
- Nem, a bozóton keresztül jönnek. - Kik?
A nőstények, ott, elöl. Gyere!
Ürítsd ki az elméd! Koncentrálj!
Koncentrálok.
Igaza van.
Le kell mennünk.
Azta!
A sok bot most egyként lángra kap.
Gyerünk! Sok hely vár még ránk.
Megannyi birodalom.
Megannyi birodalom!
Ami rohanás, nem haladás
Rövid táv
Nem kell társ
Ám hogyha komoly út vár
Mind összefogunk
Nincs túl nagy táv
Mert egy az utunk
Az apád okkal bízott rám
Hogy miért is rohansz, bár tudnám!
Egy égi szem sok mást ígér
És kincset ér, ha elkísér
Megvéd talán
Hisz a rohanás nem haladás
Rövid táv
- Nem kell társ - Kell, hogy lásd
- Nem kell más - Útitárs
De ha komoly út vár
Mind összefogunk
Nincs túl nagy táv
Mert egy az utunk
Feltárul majd ősi csodád
Ott vár rám egy régi család
El nem véti lábam nyomát
Óvón elkísér egy barát
Feltárul majd ősi csodád
Ott vár rám egy régi család
- El nem véti lábam nyomát - Láthatsz jól
Óvón elkísér egy barát
Mint a fény és nap
Mint a héjban az apró mag
Arany szőr és nagy sivatag
Sarabi, együtt mi, így egy az utunk
- Mint fény és nap - Feltárul majd ősi csodád
- Mint a héjban az apró mag - Ott vár rám egy régi család
- Arany szőr és nagy sivatag, Sarabi - El nem véti lábam nyomát
- Együtt mi, így egy az utunk - Óvón elkísér egy barát
- Van, mikor elvakít az érzés - Feltárul majd ősi csodád
- Hogy hova lépj, az nehéz kérdés - Ott vár rám egy régi család
- Itt vagyok én, ha tévednél - El nem véti
- És elvesznél - Lábam nyomát
- Bölcs döntés, ha szavam nem feleded - Óvón elkísér egy barát
Óvón elkísér egy barát
Óvón elkísér
- Így egy az utunk - Akad társ
- Haladás - Útitárs
- Akad társ - Útitárs
- Mikor komoly út vár - Hé, hé, hé, hé!
Mind összefogunk
- Nincs túl nagy táv - Hé, hé, hé, hé!
Mert egy az utunk
Miközben átkeltünk a Nagy Völgyön,
a vadászok minden lépésünket követték.
Kiros! Nincsenek egyedül.
Velük tart egy nőstény.
És egy majom.
Mufasa!
Mufasa! Segítened kell.
Mégis miben?
Sarabiról van szó, Mufasa.
Ő a fény, amiről anyám beszélt.
- Mi? - Ő különleges.
A legcsodálatosabb nőstény, akivel valaha találkoztam.
Nem tudom, mit mondjak neki. Te nőstények között nőttél fel.
Kérlek, segíts! Mit mondjak?
Csak beszélgess vele! Légy önmagad!
Nem, Mufasa.
Te ezt nem érted. Én nem vagyok elég jó.
Te…
mindent tudsz.
Na jó.
Ne bonyolítsd túl! Kérdezz tőle valamit!
Értem. Egy kérdés. Ez jó.
Ja, próbálj magabiztos lenni! Légy közömbös!
De ő kicsit sem közömbös nekem.
- Beszélj neki a virágokról! - Milyen virágokról?
A völgyről, ahonnan jött. Ott minden csupa virág.
Farkasalma a neve.
Hosszú a szára.
Egyszerűen gyönyörű.
Honnan tudod?
Ha elmegy mellettem, érzem a bundáján.
Rendben.
Virágok. Közömbösség.
- Virágok. És közömbösség. Virágok. - És most jön a legfontosabb, rendben?
- És közömbösség. - Figyelj rá…
- Virágok és közömbösség. - …amikor beszél!
- A hímeknek ez nehezükre esik. - Virágok…
Bocs! Mit is mondtál?
Ez komoly?
Hallottalak, testvér.
Büszke leszel rám.
Irtó meleg van, ugye?
Ja.
Imádok figyelni.
Értem.
- Most is figyelek. - Mire?
- Arra, amit mondtál. - De hát te beszélsz.
Igaz.
- Farkasszagod van. - Mi?
Alma.
Farkasalma.
Honnan tudsz arról a virágról?
Hát, megszagoltalak.
Érzem az illatát.
Ez lenyűgöző!
A völgyünk tele volt vele,
több ezer virággal, ameddig csak a szem ellát.
Az volt a legszebb hely a világon, Taka.
Tényleg azt mondta, hogy farkasszaga van?
És még én vagyok a majom?
Nem kéne itt lenniük.
Nem a vándorlási útvonalat követik.
- Ezt nem értem… - Kívülállók!
Ez nem gyakorlat! Csak hogy tisztázzuk:
én nem erre vállalkoztam.
Semmi baj. Biztonságban vagyunk.
A másik oldalon vannak.
Nem!
Simán át tudnak ugrani!
Csapdába estünk!
Mit tegyünk?
Az elefántok mellénk állnak a harcban.
Ugyan miért tennék?
Mert megkérem rá őket.
Van jobb ötleted?
Van, Egyezkedős uraság.
Futásra készülj!
Most meg hová megy?
Hahó! Hallgassatok meg, kérlek! Segítenetek kell.
Beszélhetnénk? Segítenétek, kérlek?
Jönnek!
Sarabi! Sarabi, várj!
Sarabi! Sarabi, várj! Várj! Hová megy?
A méhkas felé tart!
Ahogy mondtam, futásra készülj!
Futás!
Fel a fákra!
Én miért is futok?
Fenség, tarts ki!
Zazu!
Sarabi!
Álljatok ellen!
Ne hátráljatok meg!
Itt vagyok.
Megvédelek.
Sarabi, vigyázok rád.
Ez az. Fussatok, kiscicák!
Köszönöm, barátom.
Itt vagyunk.
Sarabi!
Él! Életben van!
Miért néztek így rám?
Leestél a fáról.
Ő mentett meg.
Ki?
Taka.
Taka mentett meg.
Nem igaz, testvér?
Megmentettél?
Valamit tennem kellett.
Köszönöm.
Mázlink van.
A méhek majdnem megöltek mindnyájunkat.
A méhek mentettek meg minket.
- Mufasa… - Tényleg?
Mert nekem elefántrohamnak tűnt.
- Túléltük, nem? - Az elefántok mellénk álltak volna.
Oroszlánok vagyunk.
Senki sem áll mellénk.
Itt biztos nem.
Most meg hová megy?
A horizonton is túlra.
Mufasa, köszönöm.
Rafiki…
Kik azok a Kívülállók?
Nos, a Kívülállók sok falkából valók.
De amikor megszületnek,
gyűlölik őket, mert különböznek a törzsüktől.
Mint te a törzsedtől?
Igen, pontosan.
- De… Rafiki? - Igen?
Miért akarnak bántani mindenkit?
Néha, amikor a hozzánk leginkább hasonlók nem szeretnek,
hatalmas fájdalmat érzünk.
És ez a fájdalom
arra késztethet, hogy mindent meggyűlöljünk.
Örülök, hogy veled nem ez történt, Rafiki.
Igen, gyermekem. Én is örülök.
Hali! Mi is itt vagyunk.
Ja, miért hagysz ki minket a sztoriból,
amikor tuti, hogy nincs is nálunk kívülállóbb?
- Ne már! - Ja, minket sosem értettek meg.
Én túlságosan összetett vagyok.
Sok út vezet Milelébe.
De ez lesz a miénk.
Menj! Menj, Mufasa!
Találd meg a te örökkédet!
Megvédelek.
Sarabi, vigyázok rád.
Hé, Rafiki!
Mit csinálsz?
Megerősítem a látomásomat, Mufasa.
Kérdezhetek valamit, Rafiki?
Hány látomásod vált valóra?
- Eddig egy sem. - Egy sem?
De nem az a fontos, amit látok, hanem amit érzek.
De honnan…
Honnan tudod, mikor kell követned egy érzést?
Milele létezik.
Érzem itt belül.
A kérdés az,
hogy te mit érzel, Mufasa…
ott belül?
Megváltozott az idő.
Nincs elég friss hó.
Hé, ha a Kívülállók megtalálják a nyomainkat, követni fognak Milelébe!
Zazu, most csak te segíthetsz rajtunk.
Egész biztos vagy benne?
Nem, igazából szerintem
Rafiki elég ügyesnek tűnik, és botja is van…
Zazu, te a szárnyaiddal
elfedheted a nyomainkat felfelé a hegyen,
így nem tudnak követni.
Hé, menni fog!
Ja.
Igen, uram. Igazad van. Megoldom.
Jól van. Én egyedül egy fagyos hegy ellen.
Egy szarvascsőrű, aki megmenti a jövőt…
Anyám!
Jóságos ég, ez aztán hideg!
Mi folyik itt?
Nem állhatunk meg folyton.
Valahogy eltüntették a nyomaikat.
A hóban?
Az lehetetlen.
Felség, bárhol lehetnek a hegyen…
Felkutatni őket!
Most!
Zazu, Zazu, Zazu
Zazu, Zazu!
Jelentenivalóm van!
A Kívülállók teljesen összezavarodtak.
Remek húzás, Mufasa.
Szép volt, Zazu!
Mint általában.
Tudtam, hogy menni fog.
Megcsináltuk.
Nem, a te érdemed.
Okos ötlet volt, Mufasa.
A jó példa ragadós. Ez teljesen normális.
Ki akar Zazuhoz dörgölőzni?
Senki. Én most megyek.
Felderítem a terepet.
Itt vagyok, Rafiki.
- Hé! - Itt vagyok.
Ho monate, Mufasa!
Igen, vigyázok rád.
Mufasa…
„Vigyázok rád.”
Elrejtőzve az árnyékban, szélirányban, könnyű léptekkel.
Érdekes vadászati stílus, Mufasa.
Valamit ennünk kell, mielőtt leereszkedünk.
Sajnos idefent nincs mire vadászni.
Látod azt a sziklát?
Egy cibet készül elhagyni az odúját.
Persze, hogy kiszagolsz egy cibetet a hóban.
Te, az oroszlán, aki bármire képes.
Ezt meg hogy érted?
Úgy, hogy látlak, Mufasa.
Nem tudom, miről beszélsz.
Ezt az egyet elhiszem.
Mert akármilyen okos is vagy,
mindent látsz, kivéve a saját nagyságodat.
Mi ez az egész?
Mire célzol, Sarabi?
A cibet pont ott volt a hóban, ahol mondtad.
A Kívülállókat is kiszagoltad a szélben,
vagyis te ismerted fel a virág illatát a bundámon.
Csak ráhibáztam.
Pontosan azét a virágét, ami a völgyemben nő.
Nem, az lehetetlen.
Megmentettél.
Óvtál, védtél az elefántrohamban, és megnyugtattál.
Nem, az Taka volt.
„Itt vagyok. Vigyázok rád, Sarabi.”
- Takát kell megvédenem. - Te voltál az.
Elsodort az ár, és ő talált rám. A testvérem mentett meg.
Kezdettől fogva éreztem.
- Neki királyi vér folyik az ereiben. - Mufasa!
- Ez az ő sorsa. - Nem!
Az ő sorsa az volt, hogy megmentsen téged.
Ne tagadd tovább!
Mikor közelebb ér
Bennem felkavar mindent, futnék már
Szeme lángja elér
Érzem, lelkembe lát e szép szempár
- Eltaszítom én - Nyiss végre felém!
De az érzések árja hozzá űz
- Hova hív ez a fény? - Terád vár ez a fény
Van egy lánc, ami, érzem, hozzá fűz
Mert látom én a szívedet
- Szívem fél - A tiszta, belső fényedet
- Jó, hogy lát - Hisz’ kettőnk lángja egy lehet
- Egy szó kell - Egy szó, és elhiszem én
Gyere és láss, itt áll egy társ
Mi az irány? Mi lehet jó?
Mi az a szó, mit hallanál?
Gyere és láss, itt áll egy társ
Dadog a száj, kéne egy szó Az, ami jó felé visz
Mindig váltani kell
Amit biztosnak véltél, köddé vált
Volt egy otthonos hely
De az élet, az mindent átformált
De te mégis elérsz
- Jó érzés - Nekem az
Amit érzek, új élmény
Behódol az ész, te úgy lépsz
Nekem te vagy a célom az út végén
Gyere és láss, itt áll egy társ
Te vagy a fény, szíved enyém
Gyönyörű út a kettőnké
- Gyere és láss - Itt áll egy társ
Te vagy a fény, szíved enyém
Gyönyörű út a kettőnké
- Mert látom én szívedet - Nem fél már
- A tiszta, belső fényedet - Csak rád várt
Hogy kettőnk lángja egy lehet
Mondd újból, mondd újból!
Te vagy a fény Te vagy a fény, te vagy a fény
Szívedért így beszél a szó
Te vagy a fény, szíved enyém
Ez a szó pont nekem való
Te vagy a fény, szíved enyém
Teveled lángra gyúlni jó
Itt áll egy társ
Átvetted szívében helyem
Bár tudtad, hogy ő fontos nekem
Én megmentőd voltam
Mégis becsaptál
Hogyan tovább? Hogy feledném?
Mindazt, mit láttam, el hogy temetném?
Királynőm kincs Többé már nincs
Összetörted a szívemet
Itt áll egy társ? Ez megcsalás!
Mit mondtál neki? Mondd, miért vagy te más?
Trón, ami vár Ő nekem jár
Ősöm szelleme kinevet
Eljött a vég, apa nincs már
Alantas árulás, ez, ami vár
Előre megmondta
Mit tennél Belém tőrt döfnél
Hol van a hála? Fuldokoltál
Testvéred lettem És ez mentett meg
Most én vagyok árva Hátba szúrtál
Küszködök, lelkem is beleremeg
Számomra halott vagy, testvér
Nincs már, ki megtart
Nem maradt más, csak a szégyen E perzselő tűz
Űz
Hajt
A csalás a nagy királyok eszköze.
Nem nagyon volt mit enni ezen a hegyen…
mostanáig.
Ki vele! Hogyan fedtétek el a nyomaitokat a hóban?
Egy madár segített.
Még hogy egy madár segít az oroszlánoknak!
Ahogy én is segítek nektek.
Te segítesz nekünk?
Azt hiszed, kell egy gyáva sebesült segítsége?
Lehet, hogy bennem folyik királyi vér,
de Mufasa volt az, aki megölte a fiadat.
Mufasa volt az,
aki csapdába ejtett titeket idefent,
aki mindig túljárt az eszeteken.
De most elvezetlek hozzá és Milelébe.
Milele!
Milele csupán egy álom, kölyköknek való mese.
Ezt mondd a majomnak!
Ő vezeti oda őket.
Nézz magatokra!
Egy éhező farkasfalka
próbál kitartani egy hegyoldalon.
Nincs nyom, amit követhetnétek.
Csak egy esélyetek van a bosszúra.
Én!
Bosszú…
Na és az apád?
Mufasa az oka,
hogy nekem már nincs apám.
Ő tehet róla.
Igen.
Te elvesztetted apádat…
én pedig a fiamat.
Taka, beállsz közénk?
Együtt mindketten bosszút állhatunk.
A legnagyobb örömmel…
király!
Taka!
Taka, hol voltál?
Vadászni.
Nem találtam semmit, de…
sosem voltam olyan jó, mint te.
Vagy az anyám.
- Mondanom kell neked valamit. - Nem.
Nekem kell mondanom valamit.
Köszönetet.
Megtartottad az Eshének és Obasinak tett ígéretedet.
- Taka… - Megmentettél, Mufasa.
És én…
soha nem felejtem el, amit tettél, testvérem.
Srácok! Találtam egy ösvényt lefelé, ott, a közeli csúcsok mögött.
Valami rosszat mondtam?
Hé, Rafiki!
Igen.
Sorsfordulat közeleg, Mufasa.
Ezért a földnek meg kell remegnie.
Na jó, most már ezer százalékig biztos vagyok benne, hogy ki Taka.
Valld be! Én vagyok az?
Ha nem vetted volna észre, minket kihagytak ebből.
Szerintem a cibet is többet van képernyőn.
- Hé, talán a darabban benne leszünk! - Ne, kérlek, azt ne is emlegesd!
Elmentem megnézni.
Csak egy hatalmas zoknibáb vagyok benne.
Megnézted, és nekem nem szóltál?
Rafiki, Mufasa és Sarabi szerelmesek?
Szerelem?
Ez undin hangzik, és nem olyasmi, amire folyton gondolok és vágyom.
Mit fog tenni velük Taka?
Kicsikém, Taka szíve összetört.
És csapdát állított nekik.
Mufasa! Látod?
El sem hiszem.
A fény túlsó oldala.
Az otthon.
Milele!
El sem hiszem!
Megtaláltuk. Megtaláltuk Milelét.
Igen.
Megtaláltad, testvér. Te mindig megtalálod.
Rafiki!
Ez az a fa… a látomásaidból.
Sokszor láttam már ezt a fát,
és minden látomásban megjelent egy testvér,
aki éppen itt állt.
De itt nincs senki, Rafiki,
pedig te az ikertestvéredet akartad felkutatni.
Őt réges-régen elvették tőlem.
Akit az álmaimban láttam, egy testvér volt.
Aki éppen itt állt.
Egy barát, egy családtag.
Téged láttalak.
A láthatatlant.
Mufasát láttam.
Engem?
Igen, téged.
A testvéremet.
Mufasa!
Honnan tudod, ki vagyok?
Tudjuk, hogy a Kívülállók üldöznek, és félünk, hogy veszélyt hozol ránk.
Nem. Elfedtük a nyomainkat.
Ígérem, Milele biztonságos hely marad,
és sosem tennék olyat, ami veszélybe sodorja.
Ne fussatok el!
Nincs mitől félnetek.
Titeket nem bántunk.
Mufasáért jöttünk.
Jaj, ne! Hogy találtak ide?
Ne hagyjátok, hogy megosszon minket!
Hiába, Mufasa. A körforgás…
A körforgás megszakadt.
Nem!
Mufasa, mit akarsz tenni?
Harcolni fogok, és megmutatom nekik, hogy ők is képesek rá.
Rafiki, amikor meghallod a jelem, segíts összehívni őket!
Igen, testvérem.
Vannak itt más oroszlánok is.
Utánuk!
Örömmel, felség.
Mufasa, nem vagy egyedül.
Most rajtam az egyezkedés sora.
Itt ér véget a vadászat, Mufasa.
Hála a testvérednek.
Karomnyomokat hagyott, azokat követtük.
Alkut kötött, hogy mentse a bőrét.
- Nekünk adta ezt a birodalmat. - Mondd, hogy hazudik!
Megkért, hogy öljük meg a kóbort.
Taka, kérlek!
Én egy király fia vagyok.
De Sarabi téged választott.
Akárcsak anyám.
Akárcsak a saját apám.
Megmentettelek, és te elárultál!
Mit tettél?
A testvéred vagyok, állj mellém!
Elloptad a sorsomat.
Ezért ezt érdemled.
Most már közénk tartozik.
A fiam neve…
Shaju volt.
Shaju!
Itt minden az övé lett volna.
De így én fogom uralni, könyörtelenül.
Ez itt az enyém.
Kérlek! Egyedül nem vívhatjuk meg ezt a csatát.
Nem tehetünk semmit.
Nem először űznek el minket a falkánk földjéről.
- Túl erősek. - Álljatok mellénk!
Harcoljatok a kölykökért! A jövőtökért!
Milyen jövőért? Mindenünket elvették.
És nem érik be ennyivel.
Mufasa vagyok, egy falka nélküli kóbor,
mégis itt állok előttetek.
Emelt fővel.
Tudom, hogy féltek, de higgyétek el,
semmi sem változik, ha a törzseink elszigetelődnek,
és nem törődünk mások sorsával!
De miért kellene melléd állnunk?
Ez a te harcod.
Ma értünk, oroszlánokért jöttek, de biztosíthatlak:
ha most magatok közé engeditek őket, hogy elkapjanak minket,
holnap titeket fognak üldözőbe venni.
Egyetlen oroszlán reménye nem változtathat Milele sorsán.
Nincs olyan oroszlán, aki olyan nagy, mint egy elefánt, erős, mint egy ökör,
gyors, mint egy gepárd, vagy magas, mint egy zsiráf…
aki képes olyan messzire repülni és ellátni,
mint a darvak és sólymok az égen.
Hát nem értitek?
Minden lénynek megvan a helye az élet körforgásában.
Az én lélegzetem a tiétek is.
A ti harcotok az enyém is.
Én nem hódolok be a gonosznak, és ti se tegyétek!
Mufasának igaza van.
Milele az otthonunk.
Mufasa mellé kell állnunk!
Egységben az erő, Mileléért!
Itt jön az oroszlán!
Mostantól fogva,
ameddig a fény elér, minden az enyém.
Vedd el, ha tudod!
Bye-bye!
Rossz szarvascsőrűvel kezdtetek ki!
Az ebéd tálalva.
Vissza! Magasan képzett vagyok, és időnként…
Ez annyira kínos!
Nekem is van szárnyam, tudtad?
Taka!
Taka, kérlek! Kérlek!
Mufasa!
Mufasa…
Hogy merészelsz
kihívni engem?
Elvetted tőlem a fiamat.
A jövőmet.
Taka, neked is megjön majd a bátorságod.
A vér… vért kíván!
Kérlek, ne öld meg!
Nem én öltem meg.
Hanem te.
Jönnek!
Az utolsó oroszlánok.
Ideje kihalniuk,
és a legfiatalabbakkal kezdjük.
És a föld megremeg.
Támadás!
Mufasa!
Hunyd be a szemed…
és mondd el, mit hallasz!
Mit érzel.
Mufasa!
Legyőzte a Kívülállókat.
- Milele királya! - Milele királya!
Ő az? A királyunk?
Felség!
- Milele királya. - Milele királya.
Milele királya.
- Királyom! - Felséges úr!
- Felség! - Királyom!
Legyőzte Kirost!
- Királyom! - Király?
Nem, én nem vagyok király.
Ne hajlongjatok!
Nem, én csak… Ne! Nem kell több király.
Mind egyek vagyunk. Kérlek!
Kérlek! Ne hajtsatok fejet!
De Mufasa…
te egyesítetted őket.
Segítettél meglátni magukban azt, amit láthatatlannak hittek.
Mi sem méltóbb egy királyhoz!
Nem, Rafiki.
Én nem vagyok király. A vérem nem nemes.
Hát nem érted, testvérem?
Nem az számít, mi voltál…
hanem az, ami lettél.
Milele királya.
Testvérem…
valami csodálatos vár rád.
Álmodom?
De az lehetetlen.
Az nem lehet.
Mufasa…
De hogy lehet ez?
Volt egy Mufasa nevű fiam.
Elragadta tőlem az ár.
Anyám!
Sosem adtam fel a reményt.
Hittem benne.
Fiam!
Erről a pillanatról álmodtam.
És most valóra vált.
Jaj, Mufasa…
És apám?
Hol van apám?
Ő már benned él.
Benned él.
Mindig arról álmodtam, hogy újra együtt leszünk.
És tudtam, hogy Milelében valóra válik.
Fiam!
Mufasa!
Mufasa, kérlek, bocsáss meg!
Száműznöd kell őt, uram.
Amíg én vagyok a király,
a testvéremnek lesz helye itt.
Testvérem, én annyira…
De soha többé
nem mondom ki a neved.
Nem tudom.
Nem fogom.
Akkor hívj Zordonnak!
Hogy soha ne felejtsem el, amit tettem.
Zordon!
Felség!
Üdv itthon!
Felség!
Szóval, Mufasa,
látom, a családod mégiscsak Milelében várt rád.
Igen, Rafiki.
Igen, itt.
Eljött a te időd, Mufasa.
Rafiki, bárcsak láthatnám őt!
Bárcsak találkozhatnék a nagyapámmal!
Ahogy Mufasa egykor apádnak mondta…
Nézz fel az égre, Kiara!
A múlt nagy királyai mindig ott lesznek…
és várnak rád.
Nem akarom, hogy elmenjen, Rafiki. Nem akarom, hogy véget érjen.
Hát nem érted, Kiara?
Mufasa benned él.
Benned él.
Apa!
- Rafiki! - Ez elképesztő volt.
- Tökéletes. - Egyszerűen hibátlan.
Azért én feljegyeztem néhány dolgot.
Csak pár tipp. Ha akarod, megfogadod, ha nem, nem. De fogadd meg!
- Apa! - Kiara!
Kiara!
Apa!
Hol van anya?
Édesem, valamit el kell mondanom.
Mit? Történt valami anyával?
Kicsim, itt vagyok, és semmi bajom.
Hol voltál?
Kiara…
bemutatom az öcsédet.
Az öcsémet?
Van egy öcsém?
Szia! Kiara vagyok. Vigyázni fogok rád.
Örökké.
Öcsikém…
elmesélek egy történetet.
Egy nagy király történetét.
MUFASA: AZ OROSZLÁNKIRÁLY
A feliratot fordította: Monori Edina