Vaata tähti.
Millal iganes sa ennast üksikuna tunned,
on vägevad kuningad minevikust
alati seal üleval sulle teed näitamas.
Ja mina olen ka.
JAMES EARL JONESI MÄLESTUSEKS
Sõbrad, kätte on jõudnud minu perekonna kasvu aeg.
Meie ühine kodu on minu isa visiooni täitumine.
Kas pole imetore, et mina ja Nala saame tema unistust edasi viia
ja eluringi veelgi suuremaks paisutada?
Nala, mu arm, ma olen teel.
Simba…
ma olen siin.
Ma olen siin.
Turvajad on kohal!
Tagasihoidlik meeldetuletus: meie pole toit.
Oo ei. Me oleme vaid kaks kutti,
kes läbi näljaste lõvide praidi tööle kõmbivad.
Mis on täiesti normaalne. Mul pole üldse hirm nahas.
Turvajad raporteerivad tööle, teie hiilgus, teie kõrgus…
Kõigi neljajalgsete olendite valitseja.
Ja ka selle ühe kolmejalgse sebra.
Õige küll, Ron. See oli traagiline.
-See oli jalastrabav õnnetus. -Jah.
Ronil on kolm jalga, ikka üks rohkem kui minul.
-On need käed või jalad? -Kutid.
-Ei tea. Need on vist käpad. -Kutid.
-Minu arust on need kõik jalad. -Kutid! Asi on tõsine.
Olge Kiara juures, kuni ma tagasi tulen.
Kas sa tahad öelda, et sinu turvamehed kutsuti siia lapsehoidjateks?
Pumbaa, me peaksime seda arutama, sest mulle ei meeldi eriti…
Kutid, ma lubasin talle, et kõik saab korda.
Eks võib ka nii lapsi kantseldada.
Kunagi peab ta suureks saama.
Mida sa talle veel ütlesid? Et ta võib saada, kelleks tahab?
Et elu on õiglane?
Te peate üritama täiskasvanutena käituda.
Ärge hirmutage Kiarat. Ennekõike ei mingeid lugusid.
-Ei mingeid lugusid? -Oota nüüd.
Ma tean, mis radu te mõtted käivad, kasvasime ju koos üles. Lubage mulle.
Tead mis? Olgu pealegi, ei mingeid lugusid.
Räägi enda eest, Pumbaa.
Ei. Räägime ikka ühe loo.
Lubame talle, et me ei jutusta lugusid,
-aga ühe räägime ikka. -Tõsiselt ka?
-Mida ta teha saab? -Ma kuulen ju teid.
Paps.
Hei, pisike.
Paps, torm läheneb. Ma kardan.
Ma tahan sinu ja emaga kaasa tulla.
Ära karda, kallike.
Timon ja Pumbaa hoiavad sul mu äraolekul silma peal.
Ole nüüd vapper, Kiara.
Ole vapper.
Hea küll! Meil on üks lugu juba valmis.
Scar vaatas meid.
Ta teadis, et pääsu pole kuskile.
Ma haistsin hirmu.
See olin tegelikult mina, aga jah.
Nii et teie kahekesi alistasite Scari?
Ja siis sõite ta ära?
See oli ausalt üks mu parimaid suutäisi.
Minu isa rääkis, et tema alistas Scari.
Nojah, aga me kõik teame, et su isa on patoloogiline valetaja.
Ta valetab kogu aeg. Taipad?
Ma kardan. Tahan ema ja isa.
Kuule.
Ära karda, Kiara.
Kuidas oleks, kui laulame sulle laulu? Üks ja…
Pumbaa, ei. Liiga vara on seda laulda.
See toimis Simbaga. Ta arvas, et mõrvas oma isa.
Selle peale aga kukkus laulma ja tantsima.
Ma ei saa seda nii sisse lülitada. Pean enne sisse elama.
Ta laulis seda laulu kuus aastat jutti.
Nagu me kõik.
-Vaata! -Ei!
See on kolmejalgne sebra Ron!
-Liduge elu eest! -Ta sai teada, mida temast rääkisime.
Anna andeks, Ron. Me tegime lihtsalt nalja!
See on Rafiki.
Rafiki!
Pisike, pole vaja nutta.
Minu vanemad…
Nad läksid ära.
Vaata sinna, mdogo.
Näed neid tuules õõtsuvaid baobabipuid?
Nende puude juured on väga tugevad, nagu ka sinu pere.
Täpselt nagu kunagi sinu pärast,
läksid su vanemad tseremoniaalsesse sünnituspaika.
Ja kui nad tagasi tulevad, toob eluring sulle õnnistuse, Kiara,
mida sa kunagi ei unusta.
Ta on osav.
Ta oskab nii värvikalt jutustada.
Ometi on loogiline, et ta üksi elab.
Ma tahan, et torm üle läheks. Luban, et siis olen ma vapper.
Räägin sulle saladuse.
Kui sinu isa Simba sinuvanune oli,
kartis ta kõuemürinat ja peitis ennast kuninga varju.
Millal ta peitmise lõpetas?
Ühel päeval suure tormi ajal
viis sinu vanaisa Mufasa sinu isa Kuningakalju tippu,
käskis tal seal enda kõrval seista
ja tuulde uluda.
Ja Simba astus aeglaselt kuninga kõrvale.
Ja üheskoos möirgasid nad öösse.
Aga mina pole vapper nagu mu isa.
Ja ma ei saa kunagi Mufasa-suguseks.
Tõsi ka?
Siis on ehk aeg sulle ühte lugu rääkida.
See on lugu kutsikast, kes polnud sinust palju suurem.
Lõvist, kelle soontes ei voolanud sündides tilkagi kuninglikku verd.
Lõvist, kes muutis meie elu igaveseks.
Lugu! Nii hea, et kilke kaasa võtsin.
Aga ära liialda. Me oleme koopas.
See lugu saab alguse kaugel
mägedest ja varjudest.
Teisel pool valgust.
Selles kohas olid kõik janusse suremas,
sest 20 täiskuud olid möödunud ainsagi veepiisata.
Aga kui taevaluugid viimaks avanesid,
algas saatuse valitsusaeg.
MUFASA: LÕVIKUNINGAS
Mufasa.
Mufasa! Tule vaata.
Ema, mis valgus see seal eemal on?
See on midagi väga erilist.
Teisel pool silmapiiri
ja viimset pilve taevas
on koht, mille nimi on Milele.
Milele?
See tähendab "igavikku".
Kujuta ette kuningriiki, kus on külluses elu,
vett ja toitu.
Kus rohi ja taevas ulatuvad silmapiiri lõpuni.
Kas meie läheme kunagi sinna?
Jah, Mufasa.
Me olemegi just sinna teel.
Aga võime ka kohe praegu seal olla.
Võime silmad sulgeda.
Las unistused kannavad meid sinna.
Seal kaugel, kus pilved
Ja seal, kus laiub silmapiir
On üks koht, ma tean
Kõik kaunis ja haljas
Seal vetevool ja metsaviirg
Ei unelm see
Me koos kord seal
Sel nimeks Milele
Ta jäävalt seal
Milele
Nii sinu sees kui minu sees
Sa näed
-On kõigil, ka väiksel suur hing -Tea, kõigil hing
-Me ümber keerleb eluring -Ja keerleb eluring
Kõik see ootab sind
-Kas sa tunned? -Kas sa tunned?
-Ei rohkem, siis eksle -Siis üheskoos
-Justkui vetevool -Me esivanemate seas
-Merekalda peal, kas sa märkad? -Ei unelm see
-Ja leian kasvades ma tee -Kas sa märkad?
Sel nimeks
Milele
Ta jäävalt seal
Milele
Sel nimeks
Milele
Ta jäävalt seal
Milele
Nii sinu sees kui minu sees
Me sees
Milele
Tohoh.
Mis see on?
Vihm. Vihm!
Viimaks ometi hakkas vihma sadama!
Paps, teeme valguse juurde võidu!
Sa oled liiga kiire.
Ma pole sind kunagi võitnud.
Keegi pole sind kunagi võitnud.
Ma tean!
Mufasa! Maailma kiireim lõvikutsikas.
Aitäh.
Mufasa…
aitab.
Mufasa, tule kohe tagasi.
Mufasa, jää sinna! Ma tulen, poeg.
-Isa! -Mufasa!
Mufasa?
Püüan sind käänakus kinni.
Otsi mu häält.
Otsi mu häält!
Ema!
Mufasa, kalju on liiga kõrge, aga võid üle tammi minna.
Mufasa, sa suudad seda teha.
Otsi oma ema häält.
Kuula oma isa, Mufasa!
Kuula meid!
Afia, ta on seal!
-Ema! -Ta on seal!
-Ema! -Mufasa!
Vali hoolega, kuhu astuda.
-Ma ei suuda. -Suudad küll. Ma olen siin.
Mufasa!
Ema?
Isa?
Kas te kuulete mind?
Kas siin on kedagi?
Ema?
Palun.
Ma kardan.
Tulvavesi voolas kaugesse jõkke,
kandes Mufasa oma emast ja isast kaugele.
Kaugele kõigest tuttavast.
Tere!
Mina olen Taka, Obasi poeg. Mis sinu nimi on?
Mufasa.
Mul pole lubatud heidikutega rääkida,
aga mul on saladus,
mida ma sinuga väga jagada tahan.
-Mis saladus see on? -Ma saan pahandada.
Palun ütle mulle.
Ma ei tea.
Ütle juba!
Hea küll. Sind süüakse kohe ära.
Ma vihkan saladusi!
-Uju! -Aga ma ei saa!
-Sa pead ujuma. -Ma ei oska!
Hea küll, lõug püsti. Siis kõnni kiiresti vee all.
Ma ei oska!
Tule, Mufasa. Kiiremini!
Aita mind, Taka! Aita!
Ma käskisin sul mind oodata.
See pole minu süü, ema.
Tulin jõe äärde jooma ja nägin teda mööda triivimas.
Saa tuttavaks Mufasaga.
Sul vedas, et krokodillid olid noored ja kartsid võidelda. Lähme!
Me ei saa teda lihtsalt siia jätta.
Reeglid on reeglid, Taka.
Obasi ei võta hulkurit vastu.
Ma pole hulkur. Olen lihtsalt… eksinud.
Näed?
Ta on lihtsalt eksinud.
Tulvaveed tulid.
Minu vanemad püüdsid mind päästa.
Kas sina tead, kummal pool kodu on?
Kodu?
Äraeksimine tähendab tee tundmaõppimist.
Kutsu mind Esheks.
Ma olen väsinud, Eshe.
Tule siiapoole.
Tule, Mufasa.
Kas see on Milele?
Ei, mu arm.
Ma üritasin tukastada, Eshe.
Kuningatele nii tähtsat uinakut teha.
Kuid siis ajas mind üles see vastikult
rõve ja tülgastav hulkurilehk.
Kui me heidikutega kokku juhtume,
siis mida me teeme?
Obasi, ma tean.
Sööme ta ära.
Aga mina leidsin ta, isa. Ma päästsin ta elu.
Taka, me ei suhtle heidikutega.
Ainult veresidemed liidavad.
Ma olen kuulnud jutte meist kaks korda suurematest lõvidest.
Need heidikud
õgivad kõike, mis neile teele ette jääb.
Kas ta jätab sulle mulje, nagu hakkaks sind õgima?
Ta lehkab vastikult.
Ma pole kindel, kas suudan selle kibeti ära süüa.
Ma pole kibeti. Olen Mufasa.
-Kas sa tead, mida "Mufasa" tähendab? -Ei.
See tähendab "kuningat".
Ja see olen mina.
Pista liduma, väike Mufasa,
kui elu armas.
Jooksu pealt sa mind kätte ei saa.
Ma olen maailma kiireim kutsikas.
Mu isa ütles nii.
Taka, sulle esitati väljakutse.
Nad jooksevad kuivanud puu juurde ja tagasi.
Ja kui prints ta alistab,
teen talle ühe ampsuga otsa peale.
Aga kui Mufasa võidab?
Kui ta võidab, jääb ta ellu, Obasi.
Ta jääb minu juurde.
Ma luban sulle.
Las võidujooks alata!
Väike kohmakas hulkur.
Jookse, Mufasa!
Seda polnud vaja teha.
Taka on tulevane kuningas.
Ta peab oma esimese väljakutse võitma.
Ei, Obasi. Ta peab teenitult võitma, et tõeliseks kuningaks saada.
Ära jäta teda sellest ilma.
Tee parem siva.
Mul on veel üks saladus, Mufasa.
Olen alati venda tahtnud.
Sohk!
Obasi!
Hoia teda emaste juures.
Taka, kuidas sa võisid hulkurile kaotada?
Hästi tehtud, Taka.
Hästi tehtud.
Sa ütlesid, et oled kiire,
aga pidin laskma sul võita.
Olin mitu päeva magamata ja loksusin vees…
Igatahes tule nüüd, Mufasa. Teeme pahandust.
Kui kunniks saan
Ka kõige kurjem loom ei löö siis mind
Siis mind
-Ja mu vennas -Mu vennas
Kui ma kunn, ta ikka kaitseb mind
-Haa, jah, sind -Jah, mind
-Kui kunniks saan -Kunniks saad
Ka kõige kurjem loom ei löö siis mind
Siis mind
-Ja mu vennas -Mu vennas
Me saak küll peitu poeb Nad kätte saan
Kätte saan
Me ees on tee
Me teel
Hei, kas su mamma teab Sa väljas õhtul veel
Ah, ta ei nõudnudki, täpselt nii
Oli diil, me teel
Hei, kas su papa teab Et kaugel kodutee
Oh ei, me jookseme oma teed
Jookseme, me teel
Hei, kas su mamma teab Sa väljas õhtul veel
Hea naljamees oled sa
Oo ah, ee ah Me teel
Hei, kas su papa teab Et kaugel kodutee
Ikka tähtede poole palve hüüdsin
Alati tahtsin ma venda Alati tahtsin ma venda
Alati tahtsin ma venda, justkui sa
Alati tahtsin ma venda
Alati tahtsin ma venda justkui sa
Seal kasvab puu
Need linnud näevad sealt maailma
Mu maailma
-Oh vennas -Mu vennas
Olen kunn, teevad kuis ütlen ma
Sa võid neid pilgata
-Kuid nad on priid -Mind püüa sa
Ja lendavad, kuhu soovivad
Ei vaata ülevalt
Nad meid ülevalt näevad
Ja sina eal muuta seda sa
-Okei, kui tüütu see, me teel -Me teel
Hei, kas su mammale on meele järgi see
Vaja on leida tee, leida saak
-Hästi, ma ootan -Las käia!
-Hei -Ma tean, ta papale
Ei meeldi hulgused
Vaid ütle veelkord seda mulle näkku
Mis ütlesid just mu vennast
Ei hulgus ta pole, mu vennas
Eemale kõik minu vennast Mu käsk on see
Ähvardad sa minu venda
Kaitsen ma siis oma venda
Sellised reeglid mu vennal
Kuhu ta läks?
Ma alati tahtsin venda
Ja meenutan ema hella
Aeg nii kiiresti lendab
Igaüks kiitku mu venda
Sulle teen kõike, mu vennas
Olen pea kunn ja mu vennas
Minuga
Alati tahtsin ma venda
Ma sõltun vaid oma vennast
Ja ajavool aina lendab
-Hei, Mufasa -Jah, Taka?
Me jookseme nüüd võidu eest
Jookseme nüüd võidu eest
Elevandid jooksevad amokki!
Liduge elu eest!
Chigaru hüppas oma kuus meetrit.
See on uus rekord.
Obasi, nad tegid seda jälle.
Sinu pojad teevad ainult pahandust.
See teine pole minu poeg.
Nad mõlemad on põrgulised.
Sellel hulkuril on keelatud Varjupuu juures olla.
Me Mufasaga ainult mängisime.
Teist ei saa kunagi vendi.
Mine tagasi emaste juurde
ja hoia minu pojast eemale.
Sinu ema lapsendab iga sisaliku,
räägib mööduvate rohutirtsudega.
Ma tahan temaga kaasa minna.
Sa tahad emastega olla?
Sinu koht on isaste juures.
Ta saab koos emaga jahil käia.
Kunagi ta veel reedab sind.
Seda hulkurid teevadki.
Mufasa ei reedaks mind ealeski.
Kuule.
See kõik kuulub varsti sulle, poeg.
Sinust saab kuningas.
Nii et pane tähele.
Uuri hoolega iga minu liigutust.
Jälle magad.
Seda isased teevadki.
Me kaitseme tukastades praidi.
See…
Noh, see on vägevus.
Vägevus?
Miks me seisma jäime?
Pane silmad kinni.
Ja ütle, mida sa kuuled.
Mida sa tunnetad.
Antiloobikari liigub üle kuivanud järvesängi.
Umbes poole päevatee kaugusel?
Ja kuidas sa tead, et nad pole gasellid?
Nende sammud on liiga rasked.
-Liiguvad liiga aeglaselt. -Mis veel?
Julgelt. Sa suudad seda.
Kui tuul nende sarvi paitab, liigub see üles,
mitte läbi nende. Seega igal juhul antiloobisarved.
Väga hea.
Mis on, Mufasa? Mis viga?
Mõnikord tunnen ma mingit lõhna.
Vaevumärgatavat hõngu tuules.
Ja see on kodu lõhn.
Siis see hääbub.
Mufasa, sinu vanemad on veel seal kuskil. Võime edasi otsida.
Ma kaotasin nad, Eshe.
Sa raiskad minu väljaõpetamisega aega.
Aga ühelgi teisel isasel pole sinu oskusi.
Obasi ei võta mind kunagi omaks.
Minust ei saa tema veresugulast, ta pereliiget.
Aga sa oled minu pereliige. Ja kui Obasi näeks, kui andekas sa oled…
Võibolla mulle meeldib hulkur olla.
Pole reegleid ega vastutust.
Hoopis minul on vedanud, Eshe.
Mis mõttes, Mufasa?
Ma ei pea kunagi Taka moodi olema.
Ma ei pea kuningaks hakkama.
Kas ta ütles: "Pole reegleid ega vastutust."?
Heidik, kes kardab vett ja ennast kunagi ei pese.
Seega lõhnab ta minu moodi.
Mis pole hea.
Igatahes peaks see tähendama, et ta on üks meist.
-Nüüd see juhtub. -On meie aeg!
-See on meie hetk. -Ja üks, ja kaks, üks, kaks…
Hakuna Mufasa
Ilus nimi see tundub
Hakuna Mufasa
Ta pole mööduv hullus
See tõlkes tähendab…
-Stopp! -Mis on?
Parem ära hakka.
Hea küll, Rafikil on õigus. Juristid hakkavad kirju saatma.
Need haid võtavad kõik, mis meil on.
Seega tegelikult ei saa nad midagi.
Vaadake, me oleme alasti loomad.
Mõni ime, et alati lõdisen.
-Nad tahavad seda! -Las käia, Pumbaa.
Täiest kõrist.
Hakuna Mufasa
Tasa!
Kiara on muusikasnoob.
Rafiki, jutusta edasi.
Samal päeval õpetas Eshe Mufasale, kuidas paarikaupa jahti pidada.
Aga sellal, kui Taka salamisi pealt vaatas,
jahtis midagi hirmsat hoopis neid.
Mufasa, jookse!
Eshe!
Ema.
Ema!
Eshe!
Püsi liikvel, Mufasa.
Nad ründavad kaela!
Kõik on hästi, Mufasa.
Kõik on hästi.
See oli sinust väga vapper, Mufasa.
Aitäh.
Eshe…
Mis juhtus?
Kas sa said viga?
Nad olid hiiglaslikud. Valged nagu kummitused.
Ma polnud selliseid varem näinud.
Obasi.
Kui Mufasat poleks seal olnud…
Taka.
Ma olen sinu ees suur tänuvõlglane, Mufasa.
Me peame valmistuma.
Nad on allatuult, vähem kui päevatee kaugusel.
Ei.
Sul on võimatu seda teada.
Saada keegi luurele, küll näed.
Nad tulevad meid otsima.
Chigaru.
Isa, palun luba mul selgitada.
Ei, mitte praegu.
Taka, tule.
Kus mu poeg on?
Seal oli üks noor lõvi, majesteet.
Ta võitles Shajuga.
Ja ometi tulid sa tagasi.
Sina jäid ellu.
Ma sain raskelt viga. Ausõna, majesteet, see on tõde.
-Tõde? -Jah, tõde.
Tõde seisab sinu selja taga.
-Seal oli teisigi, majesteet. -Ei.
Aga ainult üks jättis verd tema lakale.
Mis tähendab, et ta jättis Shaju surema.
Päästis oma naha.
Kas see noor lõvi oli nende kuningas?
Tema veri oli tavaline. Mitte kõrgest soost.
Vasta mulle!
Kas ta oli nende kuningas?
Ei, Kiros, sina oled ainus kuningas.
Tavaline lõvi?
Ja sina jätsid mu poja surema?
Ma olin vigastatud, valikut polnud.
Palun, majesteet! Te peate mind uskuma.
Pole põhjust mind karta.
Ma ei teeks omadele ealeski viga.
Aitäh, majesteet.
Selle rõõmu jätan ma
nendele.
Majesteet! Ei! Kiros!
Kiros!
Keegi ei tohi teada saada, et sa põgenesid ja ema maha jätsid.
Seda ei juhtunud, Taka. Saad aru?
Aga ma ei teadnud. Mul oli lihtsalt hirm.
Vahet pole. Me peame vereliini kaitsma.
Seda valetades kaitsma? Isa, see on ju pettus.
Pettus on hea kuninga tööriist.
Taka…
Kuningad peavad seda tegema.
Aga mina pole kuningas.
Ma olen kõigest sinu poeg.
Obasi!
Chigaru.
Obasi!
Chigaru, ma olen siin. Mida sa nägid?
Nad lähenevad meile, Obasi.
Kaks lõvi iga meie lõvi kohta.
Üks suurem kui teine,
aga kõige vägevam on Kiros, nende hirmuäratav kuningas.
Heidikud.
Need lood vastasid tõele.
Ma pean vereliini kaitsma, Eshe.
Selle praidi tulevikku.
Taka, sina oled see tulevik.
Tulevik? Isa, mis mõttes?
Ma saadan sind ära.
Siit kaugele.
Sa lahkud ja alustad uut elu, sellest saab sinu uus algus.
Sina pead temaga kaasa minema, Mufasa,
ja talle truudust vanduma.
Nad on päikesetõusu ajaks kohal.
Kuhu me läheme, Eshe?
Ilma sinuta pole mul kodu.
Mufasa, sina ja Taka koos. See…
-See on kodu. -Eshe…
Mufasa, vaata sinna.
Selle valguse taha.
Tead, mida ma näen?
Ma näen kohta, millest su ema rääkis. Kohta teisel pool jõe lätteid.
Läbides kõige sügavama kanjoni, leidub nende mägede taga
koht teisel pool silmapiiri ennast.
Nii roheline savann,
mis on nii täiuslik,
et seda nähes oled näinud…
Milelet.
Jah. Igavikku.
Minu vanemad kõnelesid tihti Milelest. Minu ema ütles, et oleme sinna teel.
Kas sa ei mõista siis, Mufasa?
Sa pead sinna minema.
Sa pead jätkama oma teekonda valguse poole.
Palun sind, Eshe. Ma ei saa sind kaotada.
Ma armastan sind alati, Mufasa.
Aga sinu perekond ootab sind ikka veel seal kuskil.
Ma tunnen nende kohaolekut.
Ja tean, et sina tunned ka.
Mine.
Mine, Mufasa. Otsi oma kodutee üles.
Ema, palun anna mulle andeks. Ma anun sind.
Pole vaja, kullake.
Taka, küll tuleb ka sinu vaprusehetk.
Minge nüüd mõlemad.
Minge otsima oma kohta
eluringis.
Nad jätsid oma pere maha ega näinud neid enam kunagi?
See lugu viib mind hauda.
See mängib mu tunnetega.
Ja üks asi on veel kõige hullem.
-Mis asi? -Kilgid said otsa.
Võibolla ongi nii parem.
Ma pean enne teist vaatust vetsus käima.
Oodake mind ära.
Ma olen tagasi.
Pumbaa, kas sa pesid oma sõrgu?
-Pumbaa. -Pesin küll!
-Pumbaa? -Ma ju nagunii
-kõnnin kohe nende peal. -Pumbaa?
Rafiki, kas heidikud tulid?
Jah.
Ja kui kütid juhatasid Kirose Kuningate orgu,
olid Obasi ja Eshe võitluseks valmis.
Kes teist on kuningas?
Sul pole põhjust mulle väljakutset esitada.
Kas see on väljakutse moodi, kuningas?
Lõvide seas kehtivad reeglid.
Enam mitte.
Kuni sina seda praidi valitsesid, ajasin mina armeed kokku.
Sinu praid on Kuningate orus
kõige viimane, mis tähendab,
et kõik, kuhu valgus paistab, kuulub siin mulle.
Siin saab olla vaid üks valitseja.
Üks Lõvikuningas.
Sa nimetad kuningaks end Ei mind petta saa
Ja tean, valetad
Ei kuud häiri pilvede lend
Ta läbi neist saab
Ei takista nad
Ja nii mina ka
Kus on mu poeg?
Sa nüüd peitu poe
Ja olgu sul veel mu pilt silme ees
Kui lahkud sa Aidaa
Lahkud sa, aidaa
Sind ootab ees retk maal, soos ja vees
Sind sunnin ma, aidaa
Kõik mu saagiks siin muutub Aidaa
Mida valgus ka puutub
On suur eluring vale kõik
Vaid tühi sõnapaar
Ilmas kiskjad on ja saak
Meid näeb raisakotkaste paar
Meid pilguga saadab
Et saak kätte saada
Ja nii mina ka
Siin juhin ma
Poe peitu sa
Sest olgu sul veel mu pilt silme ees
Kui lahkud sa Aidaa
Lahkud sa, aidaa
Sind ootab ees retk maal, soos ja vees
Nüüd lahku sa Aidaa
Lahku sa, aidaa
Aidaa! On kättemaks ees
Sest siin on vihane mees
On jõud mu sees
Mine nüüd, aidaa
Sa lahku nüüd, aidaa
Aidaa
Me peame kiirustama. Nad hakkavad meid jälitama.
-Taka! -Mis siis, kui sa eksid?
Äkki on kõik hästi?
Nad elavad nüüd sinus.
Järgne mulle, vennas.
Me peame minema…
koos.
Jookse, Mufasa.
Jookse!
Kütid.
Mis plaan meil on?
Jookseme! Väga kiiresti!
Siiapoole!
Tagasi puude vahele.
Me oleme lõksus. Peame ujuma.
Ei, me peame võitlema.
Võitlemine on kindel surm.
Aga ujudes me upume.
Ma ei tahtnud seda teha,
-aga ma käsin sul ujuda! -Mis asja?
Sa vandusid mulle truudust. Ma käsin sul ujuda.
Taka, vale aeg on nalja teha.
Kumb teist minu poja tappis?
Mina. See teine lõvi on kõigest hulkur. Lase tal minna.
Kiros, see teine pole hulkur.
Temas voolab praidi veri.
Kuninga viimane veri?
Veri vere eest.
Nad tulevad!
Mida nüüd teha?
Otsime eelist?
Mis eelist? Me seisame keset vett kaljuserval!
Taka, just nii. Me ründame kuningat.
Mufasa, ma olen valmis.
Veel viimane märkus.
-Mis? -Lõug püsti!
Taka!
See oli halb idee!
Mufasa!
-Mufasa, me oleme elus. -Jah!
Ma tegin seda! Päästsin meid!
Mida sa nüüd ütlesidki?
Hea küll.
Ei mingit vett enam.
Öelge, et neid võib allajõge jälitada.
Me võime neid kõikjal jälitada.
Nad võivad põgeneda, aga peitu ei poe.
Selguse mõttes, meid selles loos ei olegi?
Mulle kipub jääma mulje, et Kiros võtab kogu mu au endale.
Jah, ma tunnen, et ei ole nähtav.
Ei. Paljud lood on meist kõigist. Räägi mõnda nendest!
Kas võin teha ühe väikese ettepaneku?
Vähem lapsepõlvetraumasid, rohkem surikaate.
Rafiki, ma tean, kelleks Taka saab.
Mina ka. See on siililegi selge.
Aga igaks juhuks ütle, et kas saame ühteviisi aru.
-Kas Simbaks? Minuks? -Pumbaa.
Oota. Kas mina olen Obasi?
See on ajuvaba. Aga mul on üks tõsine küsimus.
Kas mina olen Taka?
Ma tegin seda jälle!
Ma ei pea küll arvet, aga ma päästsin su naha. Jälle!
Sa üldse ei taha seda öelda, aga tahaksin kuulda: "Aitäh, Taka."
Sa tahad, et ma tänaksin sind kosest allalükkamise eest?
Jah, ja võta heaks.
See pole minu süü, et krokodille lihtsalt sinu poole tõmbab.
Jäta see jutt.
Ma tegin seda jälle, ma tegin…
Mufasa.
On need nemad? Heidikud?
Ei. Ta on sealsamas.
Kes?
Kuskile pole põgeneda.
Me tunneme su lõhna.
Minu lõhna?
Ma olen teid kahte terve õhtu jälitanud.
See on võimatu.
Miks ma siis teile selles metsas kolm ringi peale tegin,
kuni teie üksteise sabasid taga ajasite?
See on piinlik.
Nojah, ma tahtsingi seda teha, nii et…
Arvate ikka, et ma kardan?
-Miks sa meid jälitad? -Lootsin oma praidi leida.
-Mis nendega juhtus? -Heidikud juhtusid.
Osa meist pääsesid, aga ma pole näinud teisi lõvisid peale teie.
Teie hakake parem minema.
Oota! Palun.
Minu nimi on Taka.
Olen Obasi poeg.
Ma tean, mis tunne on kõike kaotada.
Tule meiega kaasa, me aitame sind.
Ma ei vaja kellegi abi.
Aga sul pole ju kedagi.
Tal on tõepoolest keegi. Suur tänu.
See on Zazu. Ärge teda nahka pistke.
Te kuulsite teda. Ärge pistke mind nahka.
Kuninga kaardiväe uustulnukana
pean ma paluma teil astuma hakata.
Aitäh läbi tulemast.
Sinu kuningas värbas linnu sind kaitsma?
Kui kõrgelt sina lendad?
Mul oli teejuhti vaja.
Zazu oli viimane variant.
Noh, eelviimane.
Valides iguaan Alberti ja minu vahel,
otsustas Tema Majesteet tiivulise tentsiku kasuks.
Ja seega sai minust printsessi põhiline teejuht.
Juba kolmas päev. Minu arust sujub nagu õlitatult, ehkki seda ise ütlen.
Sarabi, sina võid ka öelda.
Kui kaugele sa loodad linnuga jõuda?
Kui kaugele loodate teie jõuda, geeniused, üksteise otsa koperdades?
Milelesse välja.
-Milele on kõigest müüt. -Ei ole.
Eluring ja muinasjutulised karjad.
-Te püüate unistust väljal. -Ausalt ka. Looda sa.
Ma ei tea, kas Milele on olemas, aga praegu
on see meie ainus lootus.
Meil on toitu vaja, mitte lootust.
Hästi tehtud, vennas. Väga tore.
Puude vahel on probleeme. Minu esimene tõeline probleem,
ja mina ei lähe kuskile, vaid jään siiasamasse, aitäh.
Tule, Sarabi. Tundub, et õhtusöök läheneb.
Sarabi, kui lubad.
Tema jutus on tõesti iva, teie kõrgus.
Aga teisalt on ta nälgiv lõvi, kes tahab mind pintslisse pista,
nii et olen veidi kahevahel.
Laias laastus läks vist päris hästi.
Ja nüüd, Kiara, tulen mina mängu.
Rafiki.
Vaikust! Palun vaikust paavianide kongressis.
Täna käis üks gepard kolmandat ööd järjest meie puude otsas.
Peaaegu sai ühe meist kätte.
See oli Rafiki süü.
Tema kutsus selle eluka oma unenägudega välja.
Rafiki ühes oma nägemustega tuleb meie seast välja heita.
Rafiki püüdis teid hoiatada.
Tema unenäod manavad vaenlasi esile. Ta räägib hingedega, kutsub saatanat.
-Mis jutt see on? -Ta on seda ennegi teinud.
Tema vend aeti nende puude otsast minema
ja rohkem teda ei nähtud.
Rafiki oli alles laps.
Laps, kes sündis vigase jalaga, aga jäi kuidagiviisi ikka ellu?
Rafiki leidis kuival ajal vett.
Tema ravis sind terveks, Inaki, kui sa haige olid.
Ta räägib putukatega, vestleb kuuga.
Zala, sa tead, mis juhtub, kui ta puu otsast alla saata.
Ta on amelaaniwa!
Needus kõigile.
-See pole tõsi. -Tema koht pole siin.
Kõik, kes on pagendamise poolt, katke üks silm kinni.
Kuidas teda usaldada saab?
Ma ei usalda teda ega ta posimist!
Tema koht pole siin.
Ta pole paavian ega saagi selleks.
Ta pole üks meist.
Ongi aeg minna.
Ei, oota.
Kuhu sa lähed?
Sinna, kuhu oleksin pidanud juba ammu minema.
Otsima kõike seda, mis kadunuks jäi.
Oma peret.
Üksinda sa ellu ei jää.
Keegi ei jää.
Aga siin me ometi oleme.
Rafiki.
Silm ei unusta kunagi seda, mida süda on näinud.
Kõik on hästi.
Sa võid üritada plehku pista, aga kaugele sa kahjuks ei jõua.
Ja miks ma peaksin teie eest plehku pistma?
Sest me oleme lõvid.
Nagu lõvid!
Kirp häirib lõvi rohkem, kui lõvi suudab kirpu häirida.
Sa ilmselt ei mõista, mis kohe juhtuma hakkab.
Sul pole kuskile minna.
Mina liigun edasi.
Ma kahtlen selles väga.
Lihtne on kõiges kahelda, kui midagi ei tea.
Palun lõpetame jokutamise.
Kui te minu elu võtate, ei leia te iialgi Milelet.
Oota. Sa mainisid Milelet?
Sinna ma lähengi. Valguse poole.
Ma olen seal palju kordi oma unenägudes käinud.
Minu vend ootab mind seal.
Ma olen seda puud näinud.
Kujutan seda ette. Oleme kahekesi
jälle koos.
Ja miks peaks keegi paaviani unenägu usaldama?
Mõnikord muud polegi kui unenägu.
Ainus tõde, mis sinus elab.
Nagu mälestus suurest kuningast.
Kuidas sa teadsid?
Hea küll. Me jätame sind ellu, kui meid Milelesse aitad.
-Kokku lepitud? -Ei.
Mida? Miks?
Rafiki jätab teid ellu.
Mul on sellest kõrini!
Taka, ära pista teda nahka.
Imetore. Järjekordne hulkuv heidik, keda ei tohi ära süüa.
Sa tahad, et me läheksime selle paaviani kannul
kohta, mida keegi pole kunagi näinud?
Üksinda oleks parem minna.
Ühest oksaraost vindub tossu,
aga see ei sütti põlema.
Hüva, kuna oleme siin nüüd viiekesi,
siis võiksime kõik enda kohta midagi lõbusat rääkida.
Mina alustan.
Ma olin ükskord flamingosse armunud.
Ma pole seda kunagi valjusti välja öelnud.
Ja nad kõnnivad minema.
Jah, peame kohti avastama ja kuningriike nägema.
Tuli on takus. Teeme siva.
Pidage. Nüüd oled sina järsku staar?
Keegi tüdines teise banaani mängimisest.
Ühtäkki on Rafiki selles loos iga nurga peal.
Sa leiutasid endale isegi ammu kadunud venna.
-Jah. -Mis edasi? Mingi vaimukas parool?
Hakkad peeretama? See on minu marjamaa.
Mufasa lugu ei saa rääkida
ilma Rafiki loota.
Nüüd räägib ta endast koguni kolmandas isikus.
Varsti tuleb oma parfüümiga välja.
Ja ainult minul on siin oma lõhn.
Selle nimi on "Pumbaa by Pumbaa"
ja kuuldavasti on see päris rõve.
Ema? Isa?
Kui te mind kuulete, siis tulge koju.
Palun teid.
Tulge koju.
Ema?
Milele.
Ema!
Rafiki.
-Mida sa teed? -Püüan kala.
Sa istud kivi otsas ja silmad on kinni.
Mu silmad on lahti. Ainult silmalaud on kinni.
Miks ma paavianiga räägin?
Ma pole paavian. Ma olen mandrill.
Ära pahanda, aga ahv on ahv.
Ja hulkur on hulkur.
Mis mõttes?
See tähendab, et oleme ühesugused.
Me pole üldse sarnased.
Vaata hoolega. Mina olen lõvi.
Lõvi, kes kardab vett ja pelgab oma peegelpilti.
Kes ei saa magada selle pärast, mida silmi sulgedes näeb.
Sa kardad oma unenägusid, Mufasa.
Kardad seda, mida nendes näed.
Ma näen oma vanemaid.
Ma tunnetan neid kõikjal.
Selge see, Mufasa.
Sa tunnetad neid igavesti.
Ma kuulen oma ema häält.
Ta ütleb mulle, et me oleme teekonnal Milelesse,
aga tunnen ennast ilma temata nii eksinult.
Sinu teekond pole unenägu, Mufasa.
Sinu ema on sinu teejuhiks,
ja seal, kuhu sa lähed, ootab sind pere.
Mida sa teed?
Kõhud on tühjad.
Tema aeg polnud käes.
Selle asemel nõustus kala meiega vett jagama.
Mul on teadanne.
Hommik on käes.
Teadande lõpp.
Lõhenenud maa on nüüd valik.
Ringiga või alla?
Teie peate otsustama.
Vaata sinna selle valguse taha.
Läbides kõige sügavama kanjoni.
"Läbides kõige sügavama kanjoni."
Peaksime alla minema.
Miks? Mingi muinasloo pärast?
Kaljud varjavad meie jälgi.
Ohutum on ringiga minna.
Ma korjasin nende lõhna üles.
Sa korjasid üles ainult luulude küüsis vaevleva paaviani.
Ma olen mandrill.
Me raiskame aega.
Sulge silmad.
Mida?
Ütle, mida sa näed ja tunned.
Tuules pole midagi.
-Ei, nad liiguvad läbi põõsaste. -Kes nemad?
Emased kõigi ees. Haista.
Pea mõtetest tühjaks. Keskendu.
Ma keskendungi.
Tal on õigus.
Me peame alla minema.
Oh sa poiss.
Nüüd põimuvad üksikud oksad ühiselt leegiks.
Lähme. Meil on kohti avastada.
Ja kuningriike, mida näha.
Ja kuningriike, mida näha!
Kui sul rännuteel rutt, valmis sea
Rända seal
Üksinda
Kui sul kauge on maa
Siis koos me lähme
Nii pikk on maa
Siis koos me lähme
Mu hoolde jättis isa sind
Sest ülalt alla vaatab lind
Kui vahel raja kaotame
Siis leiab tee su linnu pilk
Nii maal kui vees
Kui sul rännuteel rutt, valmis sea
Alati
-Rända sa -Mine siis
-Üksinda -Täpselt nii
Kui sul kauge on maa
Siis koos me lähme
Nii pikk on maa
Siis koos me lähme
Leiaks ema, isa ma taas
Nõnda kaua rändaksin ma
Nõnda kaua koos sinuga
Palju kergem on sõbraga
Leiaks ema, isa ma taas
Nõnda kaua rändaksin ma
-Nõnda kaua koos sinuga -Lennata
Palju kergem on sõbraga
Nagu veise sarv
Viljapõllul linnuparv
Nagu läigib kuldselt su karv
Sarabi, sinuga nüüd koos me lähme
-Nagu tormiilm -Leiaks ema, isa ma taas
-Nagu päikses laulu lööv lind -Nõnda kaua rändaksin ma
-Nagu läigib kuldselt su karv, Sarabi -Nõnda kaua koos sinuga
-Sinuga nüüd koos me läheme -Palju kergem on sõbraga
-Mu vennas loodab, et ta leian -Leiaks ema, isa ma taas
-Mu vennas teab ja enda ei peida -Nõnda kaua rändaksin ma
-On kaotand tee mu vennake -Nõnda kaua
-Sel rännuteel veel -Koos sinuga
-Venda näed, siis talle meenutage -Palju kergem on sõbraga
Palju kergem on sõbraga
Palju kergem
-Sa nüüd valmis sea -Üksinda
-Valmis sea -Ja me
-Ja ei läe -Kauge on maa
Siis koos me lähme
Koos me lähme
Nii pikk on maa
Koos me lähme
Kui me läbi Suure oru liikusime,
jälgisid kütid iga meie sammu.
Kiros. Nad pole kahekesi.
Nendega koos on nüüd emalõvi.
Ja üks pärdik.
Mufasa.
Mufasa. Sa pead mind aitama.
Kuidas aitama?
Sarabiga, Mufasa.
Tema ongi valgus, kellest mu ema rääkis.
-Mida? -Ta on eriline.
Kõige imelisem emane, keda ma olen iial kohanud.
Ma ei tea, mida talle öelda. Sina oled kogu elu emastega olnud.
Palun ütle mulle, mida öelda.
Lihtsalt räägi temaga. Jää iseendaks.
Ei, Mufasa.
Sa ei mõista. Minust endast ei piisa.
Sina…
lihtsalt tead asju.
Hea küll siis.
Ära asja keeruliseks muuda. Küsi temalt midagi.
Hästi, küsin midagi. Päris hea.
Jah, püüa olla enesekindel. Nagu ei huvitaks.
Aga ma olen väga huvitatud.
-Räägi talle lilledest. -Mis lilledest?
Selles orus, kust ta tuleb, on igal pool lilli.
Neid kutsutakse pardililledeks.
Pikad varred.
Need on väga ilusad.
Kust sina seda tead?
Kui ta möödub, tunnen tema kasukas nende lõhna.
Olgu.
Lilled. Nagu ei huvitaks.
-Lilled. Nagu ei huvitaks. Lilled. -Ja see on kõige tähtsam asi.
-Nagu ei huvitaks. -Kuula teda…
-Lilled, nagu ei huvitaks. -…kui ta räägib.
-Isastel on sellega raskusi. -Lilled…
Vabandust. Mida sa ütlesid?
Tõesti?
Ma kuulsin sind, vennas.
Sa oled mu üle veel uhke.
Väga palav ilm, eks ole?
Jah.
Mulle meeldib kuulata.
No olgu.
-Ma kuulan praegugi. -Mida?
-Seda, mida sa just ütlesid. -Sina ju räägid.
Jah.
-Sa lõhnad nagu part. -Mida?
Lill.
Pardilill.
Kuidas sa neist lilledest tead?
Ma hingasin sind oma ninaga sisse.
Tunnen nende lõhna.
See on imeline.
Meie org oli neid lilli täis.
Neid oli seal tuhandeid, nii kaugele, kui silm ulatas.
See oli kõige kaunim koht, Taka.
Kas Taka ütles, et ta lõhnab nagu part?
Ja te kutsute mind paavianiks?
Nad ei peaks siin olema.
Rännuteed on rikutud.
-Ma ei mõista… -Heidikud!
See pole õppus! Ja ma rõhutan,
et selleks ma end kirja ei pannud.
Ei ole hullu, me pole ohus.
Nad on teisel pool.
Ei!
Nad võivad üle hüpata!
Me oleme lõksus!
Mida me teeme?
Elevandid võitlevad koos meiega.
Ja miks nad peaksid?
Sest ma palun neil seda teha.
On sul paremaid ideid?
Jah, härra Küsi Kõigepealt.
Olge valmis jooksma.
Kuhu ta läheb?
Tere? Palun kuulake mind. Me vajame teie abi.
Rääkige minuga. Me vajame teie abi. Palun.
Nad tulevad!
Sarabi! Sarabi, oota!
Sarabi! Sarabi, oota! Kuhu ta läheb?
Ta läheb mesilasepesa poole!
Nagu ma ütlesin, olge valmis jooksma!
Jookske!
Puude vahele!
Miks mina jooksen?
Teie kõrgeausus, hoidke kinni!
Zazu!
Sarabi!
Püsige paigal!
Ärge taganege!
Ma hoian sind.
Sarabi, ma hoian sind.
Just nii. Pistke liduma, kiisukesed.
Aitäh sulle, sõber.
Siia.
Sarabi.
Elus. Ta on elus!
Miks te kõik mind vahite?
Sa kukkusid puu otsast alla.
Ta päästis su elu.
Kes?
Taka.
Taka päästis sind.
Eks ole, vennas?
Sina päästsid mind?
Noh, ma pidin ju midagi tegema.
Aitäh sulle.
Meil vedas.
Need mesilased peaaegu tapsid meid kõiki.
Need mesilased päästsid meie elu.
-Mufasa. -Tõesti?
Sest tundus, et elevandid jooksid amokki.
-Me oleme elus, eks ole? -Elevandid oleks me kõrval võidelnud.
Me oleme lõvid.
Keegi ei võitle koos meiega.
Siin mitte.
Kuhu ta läheb?
Teisele poole silmapiiri ennast.
Mufasa, tänan sind.
Rafiki…
Kes need heidikud on?
Heidikud on pärit paljudest praididest.
Aga kui nad sündisid,
siis neid põlati, sest nad erinesid oma hõimlastest.
Nagu sina oma karja seas?
Jah, täpselt nagu mina.
-Aga Rafiki? -Jah?
Miks nad tahavad kõigile haiget teha?
Mõnikord, kui sind ei armasta need, kes on kõige rohkem sinu moodi,
teeb see nii haiget, et suuremat valu ei saa olemas ollagi.
Ja see valu
võib panna sind kõike vihkama.
Mul on hea meel, et sinuga nii ei juhtunud, Rafiki.
Jah, lapsuke. Minul on ka hea meel.
Tere, meie oleme ka siin.
Miks sa meid sellest loost välja jätsid,
kuigi ma olen päris kindel, et meie oleme ülimad heidikud?
-Selge see! -Meid on alati valesti mõistetud.
Minus on sügav põhi.
Milele juurde viib palju teid.
Aga see on meie tee.
Mine. Mine, Mufasa.
Leia oma igavik.
Ma hoian sind.
Sarabi, ma hoian sind.
Kuule, Rafiki?
Mida sa teed?
Ma kinnitan oma nägemust, Mufasa.
Kas ma võin sinult midagi küsida?
Kui paljud su nägemustest täitunud on?
-Seni mitte ükski. -Ainuski?
Aga oluline pole see, mida ma näen, vaid mida tunnen.
Aga kuidas sa…
Kuidas sa aru saad, et peaksid mingile tundele järgnema?
Milele on olemas.
Ma tunnetan seda siin.
Küsimus on selles,
mida sina tunned, Mufasa?
Oma südames?
Ilm muutus.
Värsket lund on liiga vähe.
Kui heidikud meie jäljed leiavad, tulevad nad mööda neid Milelesse.
Zazu, ainult sina saad meid nüüd aidata.
Kas sa oled päris kindel?
Mina mõtlesin just,
et Rafiki on päris osav, ja selle toikaga…
Zazu, sa võid oma tiibu kasutada,
et meie jälgi varjata, kui me mäest üles läheme,
nii et midagi näha ei jääks.
Sa saad sellega hakkama.
Jah.
Jah, sul on õigus. Saab tehtud.
Hea küll. Lihtsalt mina jäätunud mäe vastu.
Sarvlind päästab siin tulevikku.
Emme!
Ah sa satikas, kui külm.
Mis nüüd toimub?
Me ei tohi muudkui peatuda.
Kuidagiviisi varjasid nad oma jäljed.
Lumes?
See on võimatu.
Majesteet, nad võivad olla ükskõik kus selle mäe peal…
Siis otsige nad üles!
Kohe.
Zazu, Zazu, Zazu
Zazu, Zazu!
Võin raporteerida,
et heidikud on lootusetult eksinud.
Hästi tehtud, Mufasa.
Tubli, Zazu.
Nagu alati.
Ma teadsin, et saad hakkama.
Ma tegime seda. Ära tegime.
Ei, sina tegid seda.
See oli hea idee, Mufasa.
Me kõik hakkame üksteisele külge. See on täiesti normaalne.
Kes tahab Zazule külge hakata?
Mitte keegi. Ma lähen nüüd ära.
Teen eelluuret.
Tule nüüd, Rafiki.
-Hei. -Ma hoian sind.
Ho monate, Mufasa.
Jah, ma hoian sind.
Mufasa…
"Ma hoian sind."
Varjudes peidus, allatuult, kergejalgne.
Huvitav jahipidamisviis, Mufasa.
Me peame midagi sööma, enne kui laskuma hakkame.
Kahjuks pole siin midagi jahtida.
Selle kivi alla näed?
Üks tsiibet hakkab kohe oma urust väljuma.
Muidugi tunned sa ennast lumme peitnud tsiibeti lõhna.
Sina, lõvi, kes suudab kõike.
Mida see peaks tähendama?
See tähendab, et ma näen sind, Mufasa.
Ma ei tea, millest sa räägid.
Seda usun ma tõesti.
Sest kuigi sa oled nutikas,
näed sa kõike peale iseenda.
Mis see olema peaks?
Mis see olema peaks, Sarabi?
Tsiibet on lume sees täpselt seal, kus sa ütlesid.
Ja sina tundsid tuules heidikute lõhna.
Mis tähendab, et sina tundsid mu karvades lillelõhna.
Huupi läks täkke.
Sa tundsid minu orust pärineva lille lõhna.
Ei, see pole võimalik.
Sa päästsid mind.
Sa hoidsid mind, kaitsesid mind amokijooksus, lohutasid mind.
Ei, see oli Taka.
"Ma hoian sind. Ma hoian sind, Sarabi."
-Ma kaitsen siin teda. -See olid sina.
Ma olin jõkke eksinud, ja tema leidis mind. Mu vend päästis mind.
Ma tajusin seda algusest peale.
-Temas voolab kuninga veri. -Mufasa.
-See on tema saatus. -Ei!
Tema saatus oli sind päästa.
Ütle mulle, et see olid sina.
Kui ma kohtasin sind
Süttis midagi hinges sügaval
Piinab südames hirm
Sinu pilgu eest peituda ei saa
-Sind kartma ma peaks -Miks kartma mind peaks?
Nende tunnete eest pean taanduma
-Sõnad tarduvad peas -Sõnad tarduvad peas
Sest et kindlalt ma tean Kus kuulun ma
Sa kindlalt tead, kuis käituda
-Ma ei tea -Su sammurütm, su meelelaad
-Sa näed mind -Kuis tunnen ma, kui oled taas
-Mu kõrval -Ei varjama enam pea
Ütle need read Sa tead neid peast
Millised read? Pagema peaks?
Kuidas küll tean, mis tunned sa?
Ütle need read Sa tead neid peast
Ütlema pean, tõde sa tead Sõnasid seal, mis hingel
Kui küll rändaksin ma
Peatun hetkeks ja ruttu teele sean
Tunnen kodus end taas
Miskit juhtub ja lahkuma pean
Seda kõike sa tead
-Ma tean sind -Su kõrval ma
Palun juhi mu teed, su kõrval ma
Nii võrratu sa, nii kaunis
Lahku kiskuda keegi meid eal ei saa
Ütle need read Sa tead neid peast
Ütle mul veel, ütle mul veel
Ütle, et jääme kokku me
-Ütle need read -Sa tead neid peast
Ütle mul veel, ütle mul veel
Ütle, et jääme kokku me
-Sa kindlalt tead, kuis käituda -Nüüd tean ma
-Su sammurütm, su meelelaad -Ma näen sind
Kuis armun ma, kui oled taas
Mu kõrval, mu kõrval
Ütle mul veel, ütle mul veel
Ütle, et maailm kuulda saab
Ütle mul veel, ütle mul veel
Sõnu, mis soovin kuulda ma
Ütle mul veel, ütle mul veel
Leidnud sind ma ja lähme taas
Sind leidsin ma
Sa tead, et armastan teda
Kuis võid sa mul niimoodi teha?
Ma päästsin sind
Nõnda tasud sa mulle
Kuidas ma saan? Mida ma teen?
Märgates seda, mis toimub mu ees
Olid mu vend, purunes see
Hinges sadadeks kildudeks
Ole nüüd aus. Sarabi teab
Mida tal ütled ja tegema pead
Minuga koos kuuluks tal troon
Haa! Esivanemad naeravad
Pilkavad nad, isata ma
Enne kui õpetas mind jätkama
Sind ta ei usaldan'd kunagi!
Mind sa reetsid nii
Uppumas olid, sind päästsin ma
Näruse elu sa võlgned mu ees
End sinu süül tunnen uppumas nüüd
Ohjeldades vaid seda raevu mu sees
Enam ei ole mul venda
Mul pole ses süüd
Jäänud on ainult veel häbi ja raev Mis mu…
Sees…
…keeb
Pettus on hea kuninga tööriist.
Selle mäe peal polnud palju süüa.
Praeguseni.
Räägi, kuidas te lumes oma jälgi peitsite.
Üks lind aitas meid.
Lõvisid aitas mingi lind?
Nii nagu mina nüüd teid aitan.
Sina aitad meid?
Arvad, et me vajame haavatud argpüksi abi?
Minus võib voolata kuninga veri…
aga Mufasa tappis sinu poja.
Ja just Mufasa
püüdis teid siia lõksu.
Tema kavaldas teid igal sammul üle.
Nüüd juhatan ma teid tema ja Milele juurde.
Milele!
Milele on kõigest unenägu, kutsikatele sobilik fantaasia.
Eks öelge seda ahvile.
Tema juhatab neid sinna.
Vaadake ennast.
Kari näljaseid hunte.
Klammerdute siin vastu mäekülge.
Pole jälgi, mida üles võtta.
Kättemaksuks on ainult üks võimalus.
Mina!
Kättemaks…
Aga sinu isa?
Mufasa on süüdi,
et mul pole enam isa.
Tema tegi seda.
Jah.
Sina kaotasid isa
ja mina kaotasin poja.
Taka, kas sa liitud meiega?
Üheskoos võime kätte maksta.
Suurima heameelega…
kuningas.
Taka!
Taka, kus sa käisid?
Jahti pidamas.
Ma ei leidnud midagi,
aga ma polegi kunagi olnud nii hea kui sina.
Või mu ema.
-Ma pean sulle midagi rääkima. -Ei.
Mina pean sulle midagi rääkima.
Ma pean sind tänama.
Sa pidasid Eshele ja Obasile antud sõna.
-Taka… -Sa päästsid mind, Mufasa.
Ja mina…
ei unusta kunagi, mida sa tegid, vennas.
Kuulge! Ma leidsin nende mäetippude tagant tee, mis alla viib.
Kas ma ütlesin midagi?
Rafiki?
Jah.
Me läheneme oma saatusele, Mufasa.
Ja maapind peab värisema.
Nüüd olen ma sada miljonit protsenti kindel, kes Taka on.
Ütle ausalt. Kas mina?
Kui sa ei märganud, siis meid selles loos pole.
Tsiibet pääses ka rohkem püünele.
-Äkki pannakse meid muusikali. -Ei, ära maini enam seda muusikali.
Käisin seda vaatamas.
Olen seal ainult suur sokinukk.
Sa käisid seda ilma minuta vaatamas?
Rafiki, kas Mufasa ja Sarabi on armunud?
Armunud?
See kõlab vastikult. Mitte nagu miski, millest ma alati mõtlen ja mida tahan.
Mida Taka nendega teeb?
Pisike, Taka süda oli murtud.
Ja nüüd oli ta lõks valmis pandud.
Mufasa. Kas sa näed?
Ma ei suuda seda uskuda.
Teisel pool valgust.
Kodu.
Milele.
Uskumatu.
Me leidsime selle. Me leidsime Milele.
Jah.
Sina leidsid selle, vennas. Nii nagu alati.
Rafiki.
See on puu sinu nägemustest.
Ma olen seda puud palju kordi näinud.
Ja igas nägemuses seisis mu vend
just siinsamas.
Aga siin pole kedagi, Rafiki,
kuigi sa tulid siia oma kaksikut otsima.
Tema võeti minult juba ammu ära.
Ma nägin oma unenägudes venda,
kes seisis siinsamas.
Sõpra ja pereliiget.
Ma nägin sind.
Nähtamatut.
Ma nägin Mufasat.
Mind?
Jah, sind.
Oma venda.
Mufasa.
Kuidas te mind tunnete?
Me teame, et heidikud jälitavad teid, ja kardame, et tõid ohu endaga kaasa.
Ei. Me katsime oma jäljed kinni.
Ma luban teile, et Milele on turvaline paik.
Ma ei teeks iial midagi, et seda ohustada.
Ärge pistke punuma.
Teil pole vaja midagi karta.
Me ei tulnud siia teie pärast.
Me tulime Mufasa pärast.
Ei. Kuidas nad siia jõudsid?
Ärge laske tal meid lõhestada.
See on lootusetu, Mufasa. Ring…
Ring on katki.
Ei!
Mufasa, mida sa teed?
Ma asun võitlusse ja näitan neile, et nemad võivad ka võidelda.
Rafiki, minu märguannet kuuldes aita mul neid kokku kutsuda.
Jah, vennas.
Siin on ka teisi lõvisid.
Otsige nad üles.
Suurima rõõmuga, Teie Majesteet.
Mufasa, sa pole üksinda.
Minu kord on minna küsimusi esitama.
Jahipidamine saab siin läbi, Mufasa.
Tänu sinu vennale.
Ta jättis meile armide raja, mille kannul käia.
Ta sõlmis enda päästmiseks kokkuleppe.
-Andis meile selle kuningriigi. -Ütle, et ta valetab.
Palus meil hulkuri tappa.
Taka, palun!
Mina olen kuninga poeg.
Aga Sarabi valis sinu.
Täpselt nagu ema.
Täpselt nagu mu enda isa.
Ma päästsin su, aga sina reetsid mind!
Mida sa tegid?
Ma olen su vend, võitle minuga!
Sa röövisid minult mu saatuse.
See on nüüd sinu saatus.
Ta on nüüd üks meist.
Minu poja nimi
oli Shaju.
Shaju!
Kõik see oleks pidanud tema omaks saama.
Ja nüüd valitsen ma siin halastamatult.
Selle võtan ma ise ette.
Palun. Me ei suuda seda lahingut üksinda pidada.
Me ei saa midagi teha.
Nad on meid varemgi oma maadelt välja ajanud.
-Nad on liiga tugevad. -Võidelge koos meiega.
Võidelge oma laste ja tuleviku eest.
Mis tuleviku? Nad on võtnud kõik, mis meil oli.
Ja võtavad alati rohkemgi veel.
Mina olen Mufasa, ilma praidita hulkur,
aga ometi seisan ma teie ees,
pea uhkelt püsti.
Ma tean, et te kardate, aga uskuge mind.
Midagi ei muutu, kui me eraldume oma hõimudesse,
teiste saatusest hoolimata.
Aga miks peaksime me sinu kõrval seisma?
See on sinu võitlus.
Täna tulid nad lõvide pärast, aga uskuge mind,
kui te lasete neil meid otsides enda seas kõndida,
siis hauvad nad plaani, kuidas homme teid ette võtta.
Ühe lõvi lootus ei suuda muuta Milele saatust.
Ükski lõvi pole nii suur nagu elevant, nii tugev nagu härg,
nii kiire nagu gepard ega nii kõrge nagu kaelkirjak.
Lõvid ei lenda nii kõrgel ega kaugel,
nagu kured või kotkad taevas.
Kas te ei saa siis aru,
et kõigil olenditel on eluringis oma koht?
Minu hingetõmbed on teie omad.
Teie võitlus on minu võitlus.
Mina ei alistu kurjusele, ja ka teie ei tohiks.
Mufasal on õigus.
Milele on kodu.
Me peame Mufasa kõrval seisma!
Me peame ühiselt Milele eest võitlema!
Lõvi tuleb!
Nüüdsest hetkest peale
kuulub mulle kõik, mida valgus puudutab.
Sa pead selle jõuga võtma.
Hüvasti.
Te mässasite vale sarvlinnuga!
Lõunasöök on serveeritud.
Lõpetage! Ma olen hea väljaõppega ja mõnikord…
See on nii piinlik.
Mul on ju tiivad olemas.
Taka!
Taka, palun. Palun!
Mufasa.
Sa söandad
mulle väljakutse esitada?
Sina röövisid minult mu poja.
Minu tuleviku.
Taka, küll tuleb ka sinu vaprusehetk.
Veri vere eest!
Palun. Ära tapa teda.
Mina ei tapnud teda.
Sina tapsid.
Nad tulevad!
Viimased lõvid.
Neil on aeg välja surra.
Alustame kõige nooremaga.
Maapind väriseb.
Rünnakule!
Mufasa.
Pane silmad kinni
ja ütle, mida sa kuuled.
Mida sa tunnetad.
Mufasa!
Ta alistas heidikud.
-Milele kuningas! -Milele kuningas!
Kas see on tema? Meie kuningas?
Teie kõrgus.
-Milele kuningas. -Milele kuningas.
Milele kuningas.
-Mu kuningas. -Teie kõrgus.
-Teie Majesteet. -Mu kuningas.
Ta alistas Kirose!
-Mu kuningas. -Kuningas?
Ei, ma pole kuningas.
Tõstke pead.
Ei, ma olen lihtsalt… Ei mingeid kuningaid enam.
Me kõik oleme üks. Palun.
Palun. Tõstke pead.
Aga Mufasa,
sina tõid nad kokku.
Sina aitasid neil näha endas seda, mida nad pidasid nähtamatuks.
Miski pole sellest kuninglikum.
Ei, Rafiki.
Ma pole kuningas. Minus pole kuninglikku verd.
Kas sa ei mõista, vennas?
Oluline pole see, kes sa olid,
vaid kes on sinust saanud.
Milele kuningas.
Vennas…
sind ootab midagi ilusat.
Kas see on päris?
Aga see on võimatu.
See on võimatu.
Mufasa.
Aga kuidas see võimalik on?
Mul oli poeg, kelle nimi oli Mufasa.
Suur veeuputus röövis ta minult.
Ema?
Ma ei kaotanud kunagi lootust
ega usku.
Minu poeg.
Ma olen sellest hetkest unistanud.
Ja nüüd sai see tõeks.
Mufasa.
Aga isa?
Kus isa on?
Ta elab nüüd sinus edasi.
Ta elab sinus.
Ma unistasin alati, et oleme jälle koos.
Ja teadsin, et see juhtub Mileles.
Minu poeg.
Mufasa.
Mufasa, palun andesta mulle.
Te peate ta siit pagendama, majesteet.
Kuni ma kuningas olen,
on mu vennal siin oma koht.
Vend, mul on nii…
Aga ma ei ütle
enam kunagi su nime.
Ma ei suuda.
Ma ei tee seda.
Siis kutsu mind Scariks.
Et ma kunagi ei unustaks, mida ma tegin.
Scar.
Teie Majesteet.
Tere tulemast koju.
Teie Majesteet.
Niisiis, Mufasa,
nagu näha, on sinu pere sind siiski Mileles oodanud.
Jah, Rafiki.
Jah, ootasid küll.
Nüüd on sinu aeg, Mufasa.
Rafiki, ma tahaksin teda näha.
Ma tahaksin oma vanaisaga kohtuda.
Nagu Mufasa kunagi sinu isale ütles,
vaata taevasse, Kiara.
Vägevad kuningad minevikust on alati seal
ja ootavad sind.
Ma ei taha, et ta ära läheks, Rafiki. Ma ei taha, et see lõppeks.
Kas sa ei mõista, Kiara?
Mufasa elab sinus.
Ta elab sinus.
Isa!
-Rafiki. -See oli uskumatu.
-See oli täiuslik. -Ei saakski parem olla.
Sellegipoolest on mul märkusi.
Mõned ettepanekud. Võta või jäta. Aga võta.
-Isa! -Kiara!
Kiara.
Isa.
Kus ema on?
Kullake, sa pead midagi teadma.
Mida? Kas emaga juhtus midagi?
Kullake, ma olen siin, ja minuga on kõik korras.
Kus sa käisid?
Kiara,
see on sinu uus vend.
Vend?
Mul on vend?
Tere. Mina olen Kiara ja ma hoolitsen su eest.
Igavesti.
Pisike,
las ma räägin sulle ühe loo.
Loo vägevast kuningast.
MUFASA: LÕVIKUNINGAS
Subtiitrid tõlkinud Janno Buschmann