TIDIGARE
Fan!
Hittat nåt?
Odessa-projektet. Det var Thomas Godolkins idé.
Mitt jobb är att samla ihop år av forskning.
Herregud!
Ni kan alla avancera under rätt förutsättningar.
Marie!
Jag är inte ditt vapen.
Jag vill inte att du ska vara ett vapen.
-Annabeth? -Marie?
Du är frälsningen.
Hon återupplivade sin syster.
Hur gjorde du?
Jag bara fixade det.
Cipher har en åldring i en hyperbarisk kammare.
Vi tror att mannen som Cipher höll där var Thomas Godolkin.
Fan!
Den här skolan har blivit ett monument över mediokritet,
så min uppgift är att gallra denna flock.
Vad i helvete?
Med mina krafter kan han inte styra mig.
Kanske ingen av oss.
Godolkin kan vara nyckeln till allt.
Jag är den enda som kan väcka Godolkin och stoppa Cipher.
Jag är inte han!
Vi måste gå nu.
Han är Cipher.
Vi vill att gudar ska vandra på jorden,
inte missfoster.
Okej, vem står på tur?
Kom igen.
Förlåt för mattan.
Det är okej.
Det är ingen fara.
Hur är det ens möjligt?
Om Cipher kan kontrollera människor,
måste han ha kontrollerat…
Doug, jag heter Doug.
Jag vet inte vad fan om händer.
Om det stämmer så var det alltid Godolkin.
Han borde ha dött för 60 år sen.
Och borde vara typ 100 år.
Varför såg han ung ut?
Han tog samma V som Soldier Boy och Stormfront tog.
Det kallas V-one.
-Han åldras inte. -Men det gör du?
Jag är den andra dockan.
Den första är död.
Goda nyheter, Vicodin.
Dåliga nyheter, de gick ut för sex år sen.
Och is.
Tack. Det är verkligen…
Herregud!
Marie, se vad du kan göra.
Hur som helst…
Det var -96 och jag jobbade, försökte laga videobandspelare
och en kille ringde.
Åkte hem till honom, dr Fielder.
Han var gammal men snäll.
Han var som en farfar.
Han ställde en massa frågor om mig.
Om min familj och mina vänner. Och…
Jag hade inget liv.
Mina föräldrar var redan döda.
Jag kan inte göra mer.
Jag är för…
Efter Godolkin…
Jag kan prova igen om några timmar.
Tack för försöket.
Sen tog sig Godolkin in i mitt huvud
och det första han fick mig att göra var att döda dr Fielder,
jag kvävde honom med mina bara händer.
Jag tyckte så synd om honom.
Jag försökte kämpade emot.
Men det var som att jag satt i en låda inne i mitt eget huvud.
Som att sitta i baksätet i sin egen bil.
Om han kan styra vem som helst, varför styrde han inte bara Marie
och fick henne att läka honom?
Det går inte. Hon är för mäktig.
Nej.
Inte alls.
Jo, han försökte flera gånger när du var på Elmira.
Men…
En sak han inte ljög om, Odessa
tog dig verkligen till en ny nivå.
Han behöver en läkare.
-Ska vi ringa ambulans? -Det är för riskabelt.
Jag har en vän som är läkare på White Plains.
Jag kör dig dit.
Gå till campus och ligg lågt.
Jag vill bara säga att vad som än händer,
uppskattar jag det ni gjorde för mig.
Ni har ingen aning.
Jag trodde aldrig att jag skulle kunna fly.
Herregud, det här är…
Det är magnifikt.
Du har missat mycket. Vänta tills du smakar boba.
Ja, det är som små, äckliga bläckfisktestiklar.
Tack.
Det är så jävla mjukt.
-Känn. -Ja, det är hög trådtäthet.
Allt känns så bra.
Du känns så bra.
Du har varit utan beröring.
Alla dessa år, avtrubbad.
Som att ha levt i en jävla kondom.
Och nu…
…att kunna känna allt igen…
Livet är ett mirakel.
Ja.
Du hade rätt…
Om allt.
Placera Odessa för att Starlight ska hitta henne.
Skicka Marie tillbaka till skolan.
Varje dominobricka faller precis som du sa.
Jag är jävligt fantastisk.
Så,
de har mig i en lägenhet i the Tower.
-Mardröm. -Ja.
Men allt är inte dåligt.
Det är ganska stort.
Jag har inte bott med nån sen barnsben,
men jag kan göra plats för dig om du vill.
Eller inte, då.
Har aldrig sett dig så här.
Så sårbar.
Det är faktiskt ganska avtändande.
Dra åt helvete.
Du gör mig väldigt lycklig, Jessica.
Självklart flyttar jag in.
Vi kan köpa en Peloton vi aldrig lär använda.
Vi kan knulla som kaniner på The Sevens konferensbord.
Jag gillar det.
Vi måste introducera dig för Homelander på nåt sätt,
så han inte känner sig hotad.
Han ogillar överraskningar.
Vad du vill.
Jag har bara en lektion kvar.
Vänta. Vad?
Först ska jag gå och kissa.
I en toalett, inte i blöja.
Håller min egen kuk i min egen hand.
Vilken jävla värld.
Sa du lektion?
Varför?
Du har fått ut allt du vill härifrån.
Inte allt.
Thomas, jag har jobb att göra.
Vi har jobb att göra.
Vad är viktigare?
Jag ska visa dig.
Har du nån jag kan kontakta?
Släktingar som kan hjälpa dig?
Antagligen inte.
Hur skulle det vara?
"Kan du ta hand om en kille du inte har sett på 30 år?"
Det måste finnas nån.
Jag torterade folk.
Riktig tortyr.
Det var inte du.
Det var Godolkin.
Ja. Det kändes som jag.
Du hade varit stolt över Andre.
Förlåt, jag vill inte göra dig ledsen…
Jag tänkte att du skulle vilja veta.
Berätta.
Jag älskade den där ungen.
Han irriterade Godolkin jävligt mycket.
Han försöker jämt jävlas med honom.
Andre pissade i hans kaffe på nåt sätt.
Än idag vet jag inte hur.
Han kanske fick en vakt att göra det?
Jävla legend.
Det låter till 1 000 % som min son.
Eller hur?
Han var orädd.
Han riskerade allt för sina vänners skull.
Din son är den största hjälten jag nånsin sett.
Det betyder mycket.
Jag menar, det är ju uppenbart.
-Marie måste sticka. -Vart?
Jag vet inte, vart som helst.
Godolkin vill köra upp handen i hennes röv.
Metaforiskt sett, leka docka.
Han kan ta över hennes kropp för alltid.
Du kan byta om i badrummet.
Det är i korridoren.
Okej. Tack.
Marie, vad vill du göra?
Jag gör vad ni vill.
Ha inte Godolkin i din hjärna.
-Det är min röst. -Han var redan där.
Han övertygade mig om att jag var så speciell,
att jag var den utvalde.
Och jag gick på det.
Jag är inte speciell.
Jag blir aldrig mer än en tjej som skär sig när hon är ledsen.
Lägg av.
Du.
Om ni inte var här
skulle jag nog spy tarmarna ur mig och käka 16 pizzor.
Och jävlar, fan. Även när jag säger det tänker en del av hjärnan:
"Vilken bra idé, gör det."
Det kommer du inte att göra.
Jag gjorde det.
På Elmira.
Du såg det.
Vi är skadade.
Det är alla.
Men vi har också andra
som hjälper oss bära allt bagage.
Vi är som en…
…söt liten…
…sjuk familj.
Och vi håller ihop.
Okej, kom hit.
Ska vi kramas? Herregud.
Ett steg närmare en trekant. Det känns bra.
-Nej. -Åh, herregud.
Nej, tack.
Vi är här.
Jag måste skita.
Vi löser det, okej?
Du.
Förlåt.
Jag vet.
Jag menar det.
Herregud.
Förlåt.
Herregud.
Jag förlåter dig.
Marie.
Tack.
STIGEN BÖRJAR HÄR DÄR MÄNNISKOR BLIR GUDAR
God morgon.
Jag heter Thomas Godolkin.
Ni kanske känner igen mig från min minnesbyst på gården,
eller mitt namn på i princip allting,
eller de falska rapporterna om min död.
Herregud.
Det har spridits många lögner om mig genom åren,
så låt mig reda ut saker och ting.
Jag är en stolt superhjälte
och jag är här för att rätta till ett hemskt fel.
Så säger man inte till Homelander.
Det här universitetet, mitt universitet, har svikit er och det slutar idag.
Med omedelbar verkan
har alla studentrankningar nollats.
Jag öppnar mitt avancerade seminarium för alla studenter på campus.
Ja, för fan.
Var och en av er, oavsett era krafter eller inriktning,
har chansen att vara med i topp tio
med alla de sponsorer och stadsuppdrag som följer med det.
Och ett steg närmare att ingå i The Seven.
Aldrig.
Inbjudningarna kommer snart till era inkorgar.
Det är en bra dag för den här institutionen.
Och för några få utvalda, chansen att bli nåt alldeles extra.
Har ni sett det här?
Va? Nej. Vi var…
Ett seminarium. Godolkin bjuder alla.
Vad fan gör han?
Det är en jävla fälla.
Ja. En fälla för vad?
Dig.
Ska han lura Marie till seminariet för att rädda alla?
Hon ska uppenbarligen inte gå.
Det enda jag vet är att jag är klar med att vara den jävla utvalda. Så…
vad vi än gör, gör vi det tillsammans.
Vad han än planerar är de i fara.
Vi måste varna alla.
Hur?
Jag vet.
Jag heter Marie Moreau.
Det här är till varje student på God U
som tror sig kunna stiga i rankning genom att gå på Godolkins seminarium.
Tro inte på honom.
Gå inte.
Ingen lektion, ingen rang är värd ert liv.
Blev nån av er inbjudna till seminariet?
Bondagebarn kan inte prata när de jobbar.
Det borde du veta, Sam.
Rufus, ni kan inte gå på seminariet. Det är farligt.
Du är den sista personen man borde lyssna på.
Din jävla nykomling tog livet av sig.
Menar du allvar?
En tusenåring reser sig ur graven,
tar över, och du är bara Lebowski?
-Vad tänker Godolkin göra? -Han vill att vi når Marie.
Han gör allt för att det ska ske.
Så gå inte.
Förlåt, jag ville inte att det skulle bli så här,
men för er egen säkerhet, måste jag…
Inga några jävla krafter, era skithögar!
Lance, jag ser att du fuskar…
Skitstövel.
Han drogade oss.
Hej, du har en kuk i ansiktet.
Du också, Sam.
-Läget? -Fan.
Gick du inte?
Hela seminariet verkade skumt.
Så jag hänger med er.
Men du gjorde inget åt kukteckningen?
Det är mitt bästa verk.
Vad kan jag säga?
Jag älskar oss.
Och jag känner oss…
inifrån och ut, från topp till tå.
Jag vet vad supermänniskor är kapabla till.
Höjder vi ännu inte har nått.
Du är Rufus, ett medium.
Jag är faktiskt ett universalgeni…
Ett medium som kontrollerar kvinnliga studenter
i sexuellt syfte.
-Jag skulle aldrig… -Han har ingen kuk längre, sir.
Låt mig förtydliga,
ni har blivit inbjudna till det här seminariet
inte för att ni är exceptionella,
utan för att ni är misslyckade.
Oförtjänta av gåvorna ni har fått.
Ovärdiga denna institution.
Ni har varit självbelåtna, använt era krafter för sex? För pengar?
INKOMMANDE HOMELANDER
För gillningar?
Ni är en skam.
Och nu måste ni förtjäna er plats bland oss.
Bevisa att ni hör hemma här
eller dö.
Vad fan gör du?
Ett enkelt test.
Jag ska försöka trycka på knappen.
Och du måste stoppa mig med alla medel.
Lisa Henning.
Rankad 32:a och just nu underkänd i improvisation.
Vad fan, Daniel?
Han var i mitt huvud och kontrollerade mig.
Fan ta det här.
Nästa grupp kanske klarar sig bättre.
Han dödar dem. Gå inte dit!
Han dödar dem!
-Vad händer? -Godolkin är i seminarierummet
och tvingar alla att döda varandra. Han är galen.
-Gallrar flocken. -Vad?
Polarity sa att Cipher vill döda alla svaga superhjältar,
därför höll han seminariet.
Han tänker slakta dem, en grupp i taget.
Om du inte kommer in och räddar dem.
Jordan,
jag vet att det finns en chans.
En jävligt stor chans att du aldrig förlåter mig
för att jag lämnade dig.
-Två gånger. Och… -Marie, jag…
Jag förlåter dig.
Gör du?
Men vi kan inte vara ihop.
Vad?
Marie, det här funkar inte.
Det slutar alltid på samma sätt.
-Nej. -Och jag vill inte vara arg på dig.
Men jag vill gärna vara din vän.
Jordan, vänta. Kan vi bara…
Marie!
Såg ni den nakna killen?
-Annabeth, har du haft fler syner? -Inget nytt.
Okej, du måste ta dig härifrån.
Det är inte säkert.
Jag har flytt från synerna hela mitt liv.
Kanske det är fel. Jag borde kanske springa mot det istället.
Springa mot vad? Godolkin får inte leka docka med Marie.
-Hej, hörni! -Hej!
-Vi har letat efter er. -Vi har en idé.
Såg du det?
Jag kontrollerade dem alla.
Jag har aldrig kunnat kontrollera fler än två.
Jösses. Jag är törstig.
Vad gör du?
Det var fantastiskt.
Hårt arbete.
Även lite skrämmande. Men adrenalinet.
Trycket av det.
Thomas, svara mig.
Jag lär mig.
Jag tillämpar mina principer.
Jag accelererar min egen evolution.
-Varför? -För oss.
Skitsnack.
Det här är inte en del av vår plan.
Nej, inte skitsnack. Jag gör det för vår framtid.
När jag väl är mäktig nog
kan jag kontrollera henne.
Moreau? Varför?
Tja…
Om jag kan kontrollera ett Odessa-barn
är jag stark nog att kontrollera den andra.
Homelander.
Nej.
Det behövs inte.
Jo, det gör det.
Titta på den här skolan.
Titta på de här patetiska exemplen på så kallade överlägsna varelser.
Och det är inte bara här, utan överallt.
-Okej. -Hela Vought.
Anledningen till att vi har hållits tillbaka så länge är Homelander.
Se vad du gör mot dig själv.
-Titta på din arm. -Varför är en delfinknullare
som The Deep in The Seven?
Eller en vapengalning som Firecracker?
Homelander är så ömtålig, han är så jävla svag
att han inte kan tolerera konkurrens.
Vi har varit tvungna att omfamna medelmåttighet
för att fira nya spektakel.
Inte mer.
Nej. Vår plan.
Fas två, minns du? Som Homelander är en viktig del av.
Jag vet…
men min plan är så mycket bättre.
Thomas, jag vill inte riskera det här.
Efter allt vi har gått igenom, alla hinder vi har övervunnit,
vill jag göra det tillsammans.
Med dig, alltihop.
Vill inte du också det?
Vi behöver musik.
Slutet kändes inte riktigt förtjänat.
Du dödade rymddrottningen,
vilket borde ha stoppat fler ägg från att kläckas
eftersom hennes andedräkt var rik på ammoniak som matade äggsäckarna.
Det fastställdes i den andra filmen.
Ja. Eller nej. Det låter vettigt.
Jag fattar.
Det är såklart studiokillar som säger:
"Vi sår frön för uppföljaren."
Men jag tycker det är lite respektlöst mot fansen
och dessutom inte särskilt bra berättande.
Kan du prata nu?
Noir, du kan gå nu.
Jag tittade bara till honom.
Stick.
Visst.
Det var en ära.
Du behövde inte låsa in mig, Sage.
Tja,
som jag sa förut,
det här är ett stort missförstånd.
-Jag körde mannen till sjukhuset… -Hon läkte dig.
Jag vet…
Hemiparesen på din högra sida är borta
skakningarna i högra handen är också borta.
Det var ett misstag.
Du var starkare när du var svag.
Ingen är mäktigare än en man som inte har nåt att förlora.
Älskade du din fru?
Vad?
Cancer, eller hur? Och sen förlorade du din son.
Varför skulle du anmäla dig till den sortens smärta?
Jag pratar inte om min son eller fru med dig.
Du kommer ändå att dö, Polarity.
Men inte idag.
Inte för att det spelar nån roll ändå.
Allt slutar på samma sätt.
Vance, var är min nästa lektion?
Vance!
Kom in, det finns gott om plats.
Jag har varit för snäll mot er.
Därför måste vi öka pressen.
Vance.
Jag har en student till för seminariet.
Marie, du är tidig.
Vi är inte riktigt redo för dig än.
Kan du komma tillbaka om en timme eller två?
Om du låter alla gå
så dödar jag dig inte.
Det låter som ett trevligt erbjudande.
Vad tycker vi, ungar?
Förresten, jag förstår varför du använder händerna.
Det funkar inte, men…
Det känns bara rätt.
-Jordan, nu! -Fan!
Herregud!
Åh, Gud!
Håll honom, Ally!
Harper, gå!
Funkade det?
Jag har hans kraft.
Jag kontrollerar honom. Herrejävlar!
Hallå?
Kontrollerar jag dem?
Ja!
Gör det inte nu.
Herrejävlar, det funkade.
Vi måste få ut alla härifrån.
Han är normal igen om 50 sekunder.
-Ut allihop! -Kom. Vi drar härifrån.
Kom. Vi går.
Ni räddade mig.
Kom, vi går.
Vi besegrade dig.
Allihop.
Till och med de värdelösa.
Tack.
Vet du nyckeln till evolutionen?
-Press. -Press.
Det är ju det som skapar diamanter.
Marie?
Herregud.
Det är detta.
Det här är visionen.
Stick, Annabeth.
Nej, Annabeth. Stanna.
Släpp henne!
Mina vänner.
Nu är det dags för svåra val.
De flesta av er representerar det bästa
bland dem med superkrafter.
Men om jag ska vara helt ärlig
är du den värsta prekog jag nånsin träffat.
Och du går inte ens här, raring.
Din jävla skitstövel!
Jag ska döda dig.
Och det enda som är värre än svaghet…
…är förräderi.
Ni har alla svikit ert eget folk.
Det finns ingen plats för er här…
Eller i framtiden.
Marie!
Det var för Andre.
Tack för uppgraderingen, skitstövel.
Vought kommer.
Vi har inte tid, du måste gå.
Vought behöver en syndabock för Godolkin, för ännu en massaker på campus.
Ingen mänsklig dekan kan
beskyllas. Vought tror ni är Starlighters.
Nej.
Jag har försökt fly.
Det har vi alla. Vi ska ingenstans.
Jag har inte tid att bråka.
Ni har inte tid.
Ni måste tro mig. Att stanna är inget val.
Ni måste gå. Tillsammans. Nu!
Kommer vi tillbaka?
Planera inte det.
Följ med oss.
Jag måste stanna.
Så det är ett självmordsuppdrag.
Det var…
ett självmordsuppdrag, tidigare.
Men nu,
Jag vet inte hur jag ska orka gå vidare utan Andre,
men det ska gå.
Han är med mig så länge jag är här.
Emma,
låt mig göra det.
Jag hör av mig.
Jag lovar.
Han skulle vara stolt.
-Jag kan inte, min syster och… -Självklart.
Skapa kaos.
Kan vi stanna här? Jag behöver frisk luft.
Vi måste fortsätta.
Jag tror inte det. Du var nog i min ficka.
Det är längre västerut.
Vet nån ens hur man kommer i kontakt med Stan Edgar?
Ingen jävla aning, men jag behöver gå på toa snart.
-Jag går nu. -Jag med.
Jävligt orättvist. Det är inte okej.
Du och Sam verkar komma bra överens…
Nix.
Det finns inget jag och Sam.
Det finns inget jag och nån.
Är du säker på att vi inte ska
släppa av dig hos Pam?
Godolkin är död.
Ingen letar efter dig. Du kan återgå till ditt liv.
Vill du bli av med mig?
Jag vill att du är säker.
Det kanske du inte är med oss.
Med mig.
Jag stannar.
Ni behöver all hjälp ni kan få, så…
Av dig?
Vems visioner är bara skitsnack?
Oförskämt.
Vi får väl se.
Du är en hjälte, Marie.
Vad fan?
Hon är här.
Herrejävlar. Starlight.
Hon kallas Annie.
Jag hörde om Godolkin.
Förbannade Sage som läckte all information om Odessa, och jag gick på det.
Om ni inte hade listat ut det hade vi hamnat i skiten.
Jag är imponerad.
Många av oss är det.
Vi kan behöva er.
Till vad?
Vill ni gå med i motståndet?
Vi har redan ett motstånd.
Men ja, nån sorts sammanslagning.
Hur hittade du oss?
Bara en enkel sökning.
Tvåhundra kvadratkilometer runt universitetet.
Det tog… 30 minuter.
Okej, hela den här grejen,
alla som står och snackar skit i öppen terräng
är det första jag stoppar.
Ni är riktiga rebeller nu.
Bete er som det.
Undertexter: Pernilla Bergman
Kreativ ledare Monika Andersson