TIDLIGERE
Fy faen!
Fant du noe?
Odessa-programmet. Det var Thomas Godolkins idé.
Arbeidet mitt er en samling av år etter år med forskning.
Herregud!
Dere kan alle øke nivået under riktig mengde press.
Marie!
Jeg er ikke ditt våpen.
Jeg vil ikke at du skal være et våpen.
-Annabeth? -Marie?
Du er frelse.
Hun vekket søsteren til live.
Hvordan?
Jeg bare fikset det.
Cipher har en gammel fyr i et hyperbarisk kammer.
Vi tror mannen Cipher hadde i den greia, er Thomas Godolkin.
Faen!
Denne skolen har blitt et monument for middelmådighet,
så mitt oppdrag er å redusere flokken.
Hva faen?
Med kreftene mine kan jeg hindre ham i å styre meg.
Kanskje i å styre noen av oss.
Godolkin kan være nøkkelen til alt.
Jeg er den eneste som kan vekke Godolkin og stoppe Cipher.
Jeg er ikke ham!
Vi må dra nå.
Han er Cipher.
Vi vil at guder skal gå på jorden,
ikke sirkusfriker.
Ok, hvem er nestemann?
Kom igjen.
Beklager teppet.
Det er greit. Det er…
…sikkert greit.
Hvordan er dette mulig?
Hvis Cipher kan kontrollere folk,
må han ha kontrollert…
Doug, jeg heter Doug. Hei.
Jeg vet ikke hva faen som skjer.
Er det sant, har det alltid vært Godolkin.
Som angivelig døde for 60 år siden.
Og skal være rundt 100.
Hvorfor så han ung ut?
Han tok samme V som Soldier Boy og Stormfront tok.
Det kalles V-én.
-Så han eldes ikke. -Men det gjør du?
Jeg er den andre dukken.
Den første er død.
Gode nyheter, Vicodin.
Dårlige nyheter, utgått for seks år siden.
Og is.
Takk. Det var veldig…
Herregud!
Marie, kan du ikke se hva du kan gjøre?
Uansett…
Det var i 1996, jeg tok jobber med å fikse videospillere,
og fikk telefon fra en fyr.
Dro hjem til ham, dr. Fielder.
En gammel, men snill fyr.
Han var som en bestefar.
Han stilte masse spørsmål om meg.
Om familien og vennene mine. Og…
Saken var selvsagt at jeg ikke hadde et liv.
Foreldrene mine var allerede borte.
Jeg kan ikke gjøre mer.
Jeg er for…
Etter Godolkin. Jeg…
Jeg kan prøve igjen senere.
Takk for at du prøvde.
Så hoppet Godolkin inn i hodet mitt,
og det første han fikk meg til å gjøre, var å drepe dr. Fielder,
og jeg kvalte ham med bare hendene.
Jeg syntes så synd på ham.
Og jeg prøvde å kjempe imot.
Men det var som om jeg var i en boks inne i mitt eget sinn.
Som å sitte i baksetet i bilen din.
Hvorfor kontrollerte han ikke Marie
for å helbrede ham?
Han kan ikke. Hun er for mektig.
Nei.
Det er jeg ikke.
Jo. Han prøvde da du var på Elmira, mange ganger.
Men…
Han løy ikke om Odessa.
Det fikk deg til et helt nytt nivå.
Han trenger en lege.
-Skal vi ringe ambulanse? -For risikabelt.
Jeg har en venn som er overlege. Jeg stoler på ham.
Jeg kjører.
Dra til campus og ligg lavt.
Jeg må si det. Uansett hva som skjer,
setter jeg pris på det dere gjorde.
Dere aner ikke.
Jeg trodde aldri jeg skulle slippe unna.
Herregud, dette er…
Dette er fantastisk.
Du har gått glipp av mye. Som boba.
Det er som små, ekle blekkspruttestikler.
Takk.
Den er så jævlig myk.
-Kjenn på den. -Ja, det er høy trådtetthet.
Alt føles så bra.
Du føles så bra.
Du har bare savnet berøring.
Alle de årene, avstumpet.
Som å bo inne i et jævla kondom.
Og nå,
det å kunne føle alt igjen…
Livet er et mirakel.
Ja.
Du hadde rett…
Om alt.
Plante Odessa slik at Starlight fant det.
Sende Marie tilbake til skolen.
Alle dominobrikker faller akkurat som du sa.
Jeg er faen meg fantastisk.
Så,
de har meg i en leilighet i tårnet.
-Mareritt. -Ja.
Men det er ikke så ille.
Ganske stort.
Jeg har ikke bodd med noen siden jeg var barn,
men jeg kan lage plass til deg, hvis du vil.
Eller samme det.
Jeg har aldri sett deg slik.
Så sårbar.
Det demper stemningen.
Dra til helvete.
Du gjør meg veldig glad, Jessica.
Selvfølgelig flytter jeg inn.
Vi kan kjøpe en Peloton vi aldri bruker.
Knulle som kaniner på møtebordet til De sju.
Jeg liker det.
Vi må finne en måte å introdusere deg for Homelander på
så han er ikke føler seg truet.
Mannen liker ikke overraskelser.
Hva du enn vil.
Jeg har én forelesning igjen.
Vent. Hva?
Først skal jeg tisse.
I et toalett, ikke i bleie.
Holde min egen pikk i min egen hånd.
For en verden.
Sa du forelesning?
Hvorfor?
Du har fått alt du vil ut av dette stedet.
Ikke alt.
Thomas, jeg har en jobb å gjøre.
Vi har det.
Hva er viktigere?
Jeg skal vise deg.
Har du noen jeg kan kontakte?
Slektninger, venner som kan hjelpe?
Sannsynligvis ikke.
Hvem, liksom?
"Hei, vil du ta deg av en fyr du ikke har sett på 30 år?"
Det må være noen du kan ringe.
Jeg torturerte folk.
Ekte tortur.
Det var ikke deg.
Det var Godolkin.
Det føltes som meg.
Du ville vært så stolt av Andre.
Jeg vil ikke ødelegge for deg.
Jeg tenkte bare du ville vite det.
Fortell.
Jeg elsket den gutten.
Han irriterte Godolkin.
Han køddet alltid med ham.
Og Andre pisset faktisk i kaffen hans.
Jeg aner ikke hvordan.
Kanskje han fikk en vakt til å gjøre det eller noe? Det…
Jævla legende.
Det høres 1000 % ut som sønnen min.
Ikke sant?
Han var fryktløs.
Han risikerte alt for vennene sine.
Sønnen din er den største helten jeg har sett.
Det betyr mye.
Det er åpenbart.
-Marie må dra. -Dra hvor?
Jeg vet ikke. Et annet sted enn her.
Godolkin vil stikke hånda opp i ræva hennes.
Metaforisk sett. Som en dukke.
Han kan ta over kroppen hennes for alltid.
Du kan skifte på badet.
Rett oppe i gangen.
Greit. Takk.
Marie, hva vil du gjøre?
Jeg gjør hva dere vil.
Godolkin får ikke være i hodet ditt.
-Det er min mening. -Han har alt vært der.
Overbeviste meg om at jeg var så jævla spesiell,
at jeg var den utvalgte, alt det tullet.
Og jeg kjøpte det.
Jeg er ikke spesiell.
Jeg blir aldri mer enn en jente som kutter seg når hun er trist.
Til helvete med det.
Du.
Hvis dere ikke var her,
hadde jeg kastet opp innvollene mine og spist 16 pizzaer.
Selv når jeg sier det, tenker en del av hjernen:
"Det er en god idé, gjør det."
Det gjør du ikke.
Jeg gjorde det.
På Elmira.
Du så det.
Vi er ødelagte.
Alle er det.
Men vi har også folk
som hjelper oss å bære all denne bagasjen.
Vi er som en…
…søt liten…
…ødelagt familie.
Og vi holder sammen.
Greit. Kom igjen.
Klemmer vi? Herregud.
Ett skritt nærmere trekant. Det føles fint.
-Nei. -Herregud.
Jeg… Nei takk.
Vi er her.
Jeg går og driter.
Vi finner ut av det.
Du.
Beklager.
Jeg vet det.
Jeg mener det.
Herregud.
Unnskyld.
Herregud.
Jeg tilgir deg.
Marie.
Takk.
VEIEN BEGYNNER HER HVOR DØDELIGE BLIR GUDER
God morgen.
Jeg heter Thomas Godolkin.
Dere kjenner meg kanskje fra minnebysten i skolegården,
eller navnet mitt på bokstavelig talt alt,
eller falske rapporter om min død.
Fy faen.
Det har blitt fortalt mange løgner om meg i årenes løp,
så la meg rense lufta.
Jeg er en stolt superhelt,
og jeg er her for å rette opp i en grusom feil.
Ingen måte å si det til Homelander på.
Dette universitetet, mitt universitet, har sviktet dere, og det stopper i dag.
Med øyeblikkelig virkning
er alle studentrangeringer nullstilt.
Og jeg åpner mitt avanserte seminar for alle studenter på campus.
Ja, for faen.
Hver og en av dere, uavhengig av krefter eller studium,
får sjansen til å bli med i topp ti
med alle anbefalinger og kontraktmuligheter som følger med.
Og ett skritt nærmere å bli med i De sju.
Ikke tale om.
Invitasjonene er snart i innboksene.
Dette er en stor dag for denne institusjonen.
Og for noen heldige få, sjansen til å bli virkelig eksepsjonell.
Har dere sett dette?
Hva? Nei. Vi var…
Seminar. Godolkin inviterer alle.
Hva faen gjør han?
Det er en jævla felle.
Ja. En felle for hva da?
Deg.
Skal han lokke Marie til seminaret for å redde alle?
Hun kan åpenbart ikke dra.
Det eneste jeg vet, er at jeg er lei av å være den utvalgte, så…
Uansett hva vi gjør, gjør vi det sammen.
Samme hva han planlegger, er alle i fare.
Vi må advare alle.
Hvordan?
Jeg vet hvordan.
Jeg heter Marie Moreau.
Og dette er til alle elever på God U
som tror de vil stige i gradene ved å gå på Thomas Godolkins seminar.
Ikke tro ham.
Ikke gå.
Ingen klasse, ingen rang er verdt livet ditt.
Ble noen av dere invitert til seminaret?
Bondage-babyer kan ikke snakke og jobbe.
Det burde du vite, Sam.
Dere kan ikke gå på seminaret. Det er for farlig.
Du er den siste noen bør høre på.
Rekrutten din tok livet av seg.
Seriøst?
En tusenåring gjenoppstår,
tar over, og du tar det helt rolig?
-Hva skal han gjøre? -Han vil vi skal ta Marie,
og han vil gjøre hva som helst…
Så ikke gå.
Beklager. Jeg ville ikke at det skulle gå slik,
men for din egen sikkerhet må jeg holde deg…
Ingen jævla krefter!
Lance, jeg ser at du jukser…
Faen i helvete.
Han dopet oss.
Du har en pikk i ansiktet.
Du også, Sam.
-Hva skjer, folkens? -Faen.
Hva i helvete? Gikk du ikke?
Hele seminaret virket mistenkelig.
Så jeg ville henge med dere.
Stoppet du ikke pikktegningen?
Noe av mitt beste arbeid.
Hva kan jeg si?
Jeg elsker oss.
Og jeg kjenner oss,
inn og ut, fullstendig.
Jeg vet hva supermennesker er i stand til.
Høydene vi ennå ikke har nådd.
Du er Rufus, synsk.
Faktisk er jeg litt av en allviter…
Du er synsk og bruker evnene til å lamme medstudenter
for egen seksuelle tilfredsstillelse.
-Nei, jeg ville aldri… -Ikke nå lenger. Han har ingen pikk.
Bare så det er klart,
dere er invitert til dette seminaret
ikke fordi dere er eksepsjonelle,
men fordi dere er mislykkede.
Dere fortjener ikke gaven dere har fått.
Uverdige denne institusjonen.
Dere har vært selvtilfredse. Brukt kreftene for sex? For penger?
ANROP HOMELANDER
For likes?
Dere er en skam.
Og nå må dere gjøre dere fortjent til deres plass blant oss.
Bevise at dere hører til,
eller dø i forsøket.
Hva faen gjør du?
Én enkel test.
Jeg skal prøve å trykke på den knappen.
Og dere må stoppe meg med alle nødvendige midler.
Lisa Henning.
Rangert som 32 og stryker for tiden i Innføring i impro.
Hva faen, Daniel?
Han var i hodet mitt og kontrollerte meg.
Faen ta dette.
Kanskje neste gruppe gjør det bedre.
Han dreper dem. Ikke gå dit!
Han dreper dem!
-Hva skjer? -Godolkin på seminarrommet,
han får alle til å drepe hverandre. Han er gal.
-Reduserer flokken. -Hva?
Polarity sa Cipher vil drepe alle svake supere.
Derfor åpnet han seminaret.
Han meier dem ned, en gruppe om gangen.
Med mindre du kommer for å redde dem.
Jordan,
jeg vet det er sannsynlig at…
Jævlig sannsynlig at du aldri vil tilgi meg
for at jeg forlot deg.
-To ganger. Og… -Marie, jeg…
Jeg tilgir deg.
Gjør du?
Men vi kan ikke være sammen.
Hva?
Marie, dette vil ikke fungere.
Vi ender alltid opp samme sted.
-Nei. -Og jeg vil ikke være sint på deg.
Men jeg vil gjerne være vennen din.
Jordan, bare vent. Kan vi bare…
Marie!
Så du den nakne fyren?
-Annabeth, har du hatt flere syn? -Ikke noe nytt.
Du må komme deg vekk herfra.
Det er ikke trygt.
Jeg har rømt fra disse synene hele livet.
Kanskje det er feil. Kanskje jeg skal løpe mot det.
Vi kan ikke bare la Godolkin styre Marie.
-Dere! -Hei!
-Vi har prøvd å finne dere. -Vi har en idé.
Ser du det?
Jeg kontrollerte dem alle.
Jeg har aldri kunnet kontrollere mer enn to samtidig.
Herregud. Jeg er tørst.
Hva gjør du?
Det var fantastisk.
Hardt arbeid.
Litt skremmende. Men adrenalinet.
Presset.
Thomas, svar meg.
Lærer.
Bruker mine egne prinsipper på meg.
Jeg fremskynder min egen evolusjon.
-Hvorfor? -For oss.
Pisspreik.
Dette er ikke en del av planen vår.
Ikke pisspreik. Jeg gjør dette for fremtiden vår.
Når jeg er mektig nok,
kan jeg kontrollere henne.
Moreau? Hvorfor?
Tja…
Er jeg sterk nok til å kontrollere én Odessa-baby,
kan jeg kontrollere den andre.
Homelander.
Nei.
Det er ingen grunn.
Det er all grunn.
Se på denne skolen.
Se på disse patetiske eksemplene på angivelig overlegne vesener.
Og det er ikke bare her. Det er overalt.
-Ok. -Hele Vought.
Grunnen til at vi har blitt holdt tilbake så lenge, er Homelander.
Se hva du gjør mot deg selv.
-Se på armen din. -Hvorfor er en delfinknuller
som The Deep i De sju?
Eller et misfoster som Firecracker?
Homelander er så skjør. Han er så jævla svak
at han ikke tolererer konkurranse.
Så vi har måttet omfavne middelmådighet,
feire underholdningsinnslag.
Ikke nå lenger.
Nei. Vår, vår plan.
Fase to, ikke sant? Som Homelander er en viktig del av.
Jeg vet det,
men planen min er mye bedre.
Thomas, jeg vil ikke risikere dette.
Etter alt vi har vært gjennom, alle hindringene vi har overvunnet,
vil jeg gjøre dette sammen.
Med deg, alt sammen.
Vil du ikke det også?
Vi trenger musikk.
Jeg sier bare at slutten ikke var fortjent.
Du drepte dronningen,
som burde forhindret egg i å klekkes,
fordi pusten hennes hadde ammoniakk som matet eggeposene.
Dette ble etablert i den andre filmen.
Ja. Altså, nei. Det gir mening.
Jeg skjønner det.
Du har selvsagt studiofolk som sier:
"Plant frø til oppfølgeren."
Men det er illojalt overfor fansen,
og ikke så bra historiefortelling.
Så du kan snakke nå?
Noir, du kan dra nå.
Hei. Jeg bare så til ham.
Kom deg ut.
Klart det.
Det var en ære.
Sage, du trengte ikke å låse meg inne.
Vel,
som jeg sa tidligere,
dette er bare en misforståelse.
-Jeg kjørte ham til sykehuset… -Hun fikset deg.
Jeg…
Hemiparesen på høyre side er borte,
skjelvingene i høyre hånd er borte.
Det var en feil.
Du var sterkere da du var svakere.
Ingen er mektigere enn en mann uten noe å miste.
Elsket du kona di?
Hva?
Kreft, ikke sant? Og så mistet du sønnen din.
Hvorfor ville du oppleve så mye smerte?
Jeg snakker ikke om sønnen eller kona mi med deg.
Du kommer fortsatt til å dø, Polarity.
Bare ikke i dag.
Ikke at det spiller noen rolle.
Alt ender likt.
Vance, hvor er neste gruppe?
Vance!
Kom inn. Vi har masse plass. Kom igjen.
Jeg har vært for snill mot dere alle.
Vi må legge mer press på dere.
Vance.
Jeg har enda en student til seminaret.
Marie, du er tidlig ute.
Vi er ikke helt klare for deg.
Kan du komme tilbake om en time eller to?
Hvis du lar alle gå,
dreper jeg deg ikke.
Det høres ut som et fint tilbud.
Hva synes vi, folkens?
Forresten, jeg skjønner hvorfor du bruker hendene.
Det er ikke egentlig funksjonelt…
Det føles bare riktig.
-Jordan, nå! -Faen!
Herregud!
Gud!
Hold ham, Ally!
Harper, gjør det!
Virket det?
Jeg har kraften hans.
Jeg kontrollerer ham. Fy faen!
Dere?
Kontrollerer jeg dem?
Ja!
Ikke kontroller dem nå.
Fy faen, det virket.
Vi må få alle ut herfra.
Vi har 50 sekunder til han er tilbake.
-Alle ut! -Kom igjen. Vi stikker.
Kom. Vi stikker.
Dere reddet meg.
Kom. Vi stikker.
Vi slo deg.
Alle sammen.
Selv de ubrukelige.
Takk.
Vet du nøkkelen til evolusjonen?
-Trykk. -Trykk.
Det er det som lager diamanter.
Marie?
Herregud.
Det er dette.
Dette er synet.
Kom deg ut, Annabeth.
Nei, Annabeth. Bli.
Slipp henne!
Mine venner.
Nå er tiden inne for vanskelige valg.
De fleste av dere er perfekte eksempler
på superbegavet fortreffelighet.
Men hvis jeg skal være helt ærlig,
er du den verste prekogen jeg har møtt.
Og du går ikke engang her, vennen.
Din jævla drittsekk!
Jeg skal drepe deg.
Og det eneste som er verre enn svakhet…
…er forræderi.
Dere har forrådt deres slag.
Det er ikke plass til dere på skolen.
Eller i den nye verdenen.
Marie!
Det var for Andre.
Takk for oppgraderingen, drittsekk.
Vought kommer.
Vi har ikke tid. Dere må dra.
Vought trenger en syndebukk for Godolkin, for enda en massakre.
Ingen dekan å klandre,
og Vought tror dere er Starlightere.
Nei.
Jeg har prøvd å flykte.
Det har vi alle. Vi skal ingen steder.
Jeg er glad dere lærte noe, men jeg har ikke tid til å krangle.
Dere har ikke tid.
Dere må bare tro meg. Å bli er ikke et alternativ.
Dere må dra. Sammen. Nå!
Kommer vi tilbake?
Ikke regn med det.
Bli med oss.
Jeg må bli.
Så dette er et selvmordsoppdrag.
Det var…
…et selvmordsoppdrag, før.
Men nå…
Jeg vet ikke hvordan jeg skal leve uten Andre,
men det skal jeg.
Han er med meg så lenge jeg er her.
Emma,
du må la meg.
Jeg tar kontakt.
Jeg lover.
Han ville vært så stolt av deg.
-Jeg kan ikke dra. Søsteren min og… -Selvsagt.
Lag et helvete.
Kan vi stoppe her? Jeg trenger luft.
Vi må bare kjøre nedover her.
Jeg tror ikke det, Emma. Du var i lomma mi.
Lenger vest, jeg er sikker på det.
Greit. Vet noen hvordan man kommer i kontakt med Stan Edgar?
Aner ikke, men jeg trenger et toalett snart.
-Jeg går nå. -Jeg også.
Jævlig urettferdig. Det er ikke greit.
Du og Sam kommer visst godt overens…
Niks.
Det er ikke noe meg og Sam.
Det er ingen meg og noen.
Sikker på at du ikke vil vi skal
kjøre deg til Pam?
Godolkin er død.
Ingen er etter deg. Du kan gå tilbake til livet ditt.
Prøver du bli kvitt meg?
Jeg vil du skal være trygg.
Og det skjer kanskje ikke med oss.
Med meg.
Jeg blir.
Dere trenger all hjelp dere kan få, så…
Av deg?
Du som har syner som bare er pisspreik?
Uhøflig.
Vi får se på det.
Du er en helt, Marie.
Hva faen?
Hun er her.
Fy faen. Starlight.
Hun vil kalles Annie.
Hei. Jeg hørte om Godolkin.
Jævla Sage lekket Odessa-informasjonen, og jeg falt for det.
Hadde dere ikke skjønt det, ville vi vært i trøbbel.
Men jeg er imponert.
Mange av oss er det.
Vi trenger dere.
Til hva?
Vil dere bli med i motstanden?
Vi har alt en motstandsbevegelse.
Men, ja, nei, en slags fusjon.
Hvordan fant du oss?
Bare et enkelt rutenettsøk.
500 kvadratkilometer rundt universitetet.
Tok… 30 minutter.
Ok, hele denne greia,
alle som står her i det åpne,
er det første jeg stopper.
Dere er opprørere nå, for faen.
Oppfør dere sånn.
Tekst: Åse Mari Lislegård
Kreativ leder Heidi Rabbevåg