‫- בפרקים הקודמים -‬
‫שיט!‬
‫מצאת משהו?‬
‫תוכנית אודסה. היא הייתה פרי רוחו של תומס גודולקין.‬
‫העבודה שלי היא הצטברות של שנים על גבי שנים של מחקר.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫כולכם יכולים לשדרג כוחות תחת לחץ במידה הנכונה.‬
‫מארי!‬
‫לא אהיה הנשק שלך.‬
‫אני לא רוצה שתהיי נשק.‬
‫אנאבת'? -מארי?‬
‫את גאולה.‬
‫היא החזירה את אחותה לחיים.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אני פשוט תיקנתי את זה.‬
‫לסייפר יש גבר ממש זקן בתא היפרברי בבית שלו.‬
‫אנחנו חושבים שהאדם שסייפר החזיק בדבר הזה הוא תומס גודולקין.‬
‫פאק!‬
‫האוניברסיטה הזאת, היא הפכה לאנדרטה לבינוניות,‬
‫אז המשימה שלי היא לדלל את העדר.‬
‫מה נסגר?‬
‫עם הכוחות שלי, אני מסוגל למנוע ממנו לשלוט בי.‬
‫אולי למנוע ממנו לשלוט בכולנו.‬
‫גודולקין יכול להיות הפתרון לכול.‬
‫אני היחידה שיכולה להעיר את גודולקין, לעצור את סייפר.‬
‫אני לא הוא! אני לא הוא!‬
‫אנחנו חייבות ללכת, עכשיו.‬
‫הוא סייפר.‬
‫נרצה שאלים יהלכו על פני האדמה,‬
‫לא יצורי קרקס.‬
‫טוב, מי הבא בתור?‬
‫קדימה, נו כבר.‬
‫דור ה-V‬
‫אני ממש מצטער על השטיח.‬
‫זה בסדר. זה…‬
‫כנראה בסדר.‬
‫איך זה בכלל אפשרי?‬
‫אם סייפר יכול לשלוט באנשים, אז כל הזמן הזה‬
‫הוא בטח שלט ב…‬
‫דאג. אני דאג. היי.‬
‫אני לא יודע מה פאקינג קורה.‬
‫אבל אם זה נכון, זה תמיד היה גודולקין,‬
‫שלכאורה מת לפני 60 שנה.‬
‫ואמור להיות בן איזה 100.‬
‫למה הוא נראה צעיר כל כך?‬
‫הוא הזריק את אותה תרכובת וי שסולג'ר בוי וסטורמפרונט הזריקו.‬
‫היא נקראת וי-אחת.‬
‫אז הוא לא מזדקן. -אבל אתה כן?‬
‫אני הבובה השנייה.‬
‫הראשונה מתה.‬
‫חדשות טובות, ויקודין.‬
‫חדשות רעות, פג תוקף לפני שש שנים.‬
‫וקרח.‬
‫תודה. זה ממש…‬
‫אלוהים!‬
‫מארי, למה שלא תבדקי מה את יכולה לעשות?‬
‫בכל אופן…‬
‫אז זה היה ב-1996 ומצאתי עבודה, ניסיתי לתקן מכשירי וידאו,‬
‫וקיבלתי שיחה מאיזה בחור.‬
‫הלכתי לבית שלו. ד"ר פילדר.‬
‫והוא היה, כאילו, זקן, אבל ממש נחמד.‬
‫הוא היה כמו סבא.‬
‫הוא שאל אותי כל מיני שאלות על עצמי,‬
‫למשל, על המשפחה ועל החברים שלי. ו…‬
‫כמובן, העניין הוא שלא היו לי חיים.‬
‫ההורים שלי כבר נפטרו.‬
‫אני לא יכולה לעשות עוד.‬
‫אני יותר מדי…‬
‫אחרי גודולקין. אני…‬
‫אוכל לנסות שוב בעוד כמה שעות.‬
‫תודה שניסית.‬
‫ואז גודולקין נכנס לי לתוך הראש‬
‫והדבר הראשון שהוא הכריח אותי לעשות היה להרוג את ד"ר פילדר,‬
‫ואני חנקתי אותו במו ידיי.‬
‫ריחמתי עליו כל כך.‬
‫וניסיתי, ניסיתי להילחם בזה.‬
‫אבל זה כאילו הייתי בקופסה בתוך הראש שלי עצמי.‬
‫כמו לשבת מאחורה במכונית שלך.‬
‫אם הוא יכול לשלוט בכל אחד, למה הוא לא פשוט שלט במארי,‬
‫וכפה עליה לרפא אותו לפני שבועות?‬
‫הוא לא יכול. יש לה עוצמה רבה מדי.‬
‫לא.‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫כן, הוא ניסה כמה פעמים כשהיית באלמירה.‬
‫אבל…‬
‫דבר אחד שהוא לא שיקר לגביו, אודסה,‬
‫זה באמת שם אותך ברמה אחרת לגמרי.‬
‫הוא זקוק לרופא.‬
‫שנזעיק אמבולנס? -לא, זה מסוכן מדי.‬
‫יש לי חבר שהוא רופא מטפל בווייט פליינס. אני סומך עליו.‬
‫אני אקח אותך.‬
‫תחזרו לקמפוס ותנמיכו פרופיל.‬
‫אני חייב לומר, חבר'ה. לא משנה מה יקרה,‬
‫אני כל כך מעריך מה שעשיתם בשבילי.‬
‫אין לכם מושג.‬
‫חשבתי שלא אצליח להימלט לעולם.‬
‫אלוהים, זה…‬
‫זה נהדר.‬
‫החמצת המון. חכה עד שתטעם תה בועות.‬
‫כן, זה כמו אשכים של דיונון, זעירים ומגעילים.‬
‫תודה.‬
‫כזה פאקינג רך.‬
‫תרגישי את זה. -כן, צפיפות החוטים ממש גבוהה.‬
‫הכול נעים לי כל כך.‬
‫נעים כל כך לגעת בך.‬
‫פשוט היה לך חסך במגע.‬
‫כל השנים האלה, קהה חושים.‬
‫כמו לחיות בתוך קונדום מזדיין.‬
‫ועכשיו,‬
‫להיות מסוגל להרגיש שוב הכול…‬
‫החיים הם נס.‬
‫כן.‬
‫צדקת…‬
‫לגבי הכול.‬
‫לשתול את עניין אודסה כדי שסטארלייט תמצא אותו.‬
‫לשלוח את מארי בחזרה לאוניברסיטה.‬
‫כל אבן דומינו נפלה בדיוק כמו שאמרת.‬
‫אני די פאקינג מדהימה.‬
‫אז,‬
‫הם סידרו לי דירה במגדל.‬
‫סיוט. -כן.‬
‫אבל לא הכול רע.‬
‫היא די גדולה.‬
‫לא גרתי עם אף אחד מאז שהייתי ילדה,‬
‫אבל אוכל לפנות לך מקום, אם תרצה.‬
‫או שלא, לא משנה.‬
‫מעולם לא ראיתי אותך ככה.‬
‫פגיעה כל כך.‬
‫האמת, זה די מוריד.‬
‫לך תזדיין.‬
‫את עושה אותי מאושר מאוד, מאוד, ג'סיקה.‬
‫ברור שאעבור לגור איתך.‬
‫נוכל לקנות אופני כושר שלא נשתמש בהם.‬
‫נוכל להזדיין כמו שפנים על שולחן הישיבות של השבעה.‬
‫אהבתי.‬
‫אבל צריך למצוא דרך להציג אותך בפני הומלנדר.‬
‫כדי שהוא לא ירגיש מאוים.‬
‫הבנאדם לא מסוגל להתמודד עם הפתעות.‬
‫כל דבר שתרצי.‬
‫יש לי רק עוד קורס אחד ללמד.‬
‫רגע. מה?‬
‫קודם, אני אלך להשתין.‬
‫בשירותים. לא בחיתול.‬
‫להחזיק את הזין שלי ביד שלי.‬
‫אלוהים, איזה פאקינג עולם.‬
‫אמרת קורס?‬
‫למה?‬
‫השגת כל מה שאתה רוצה מהמקום הזה.‬
‫לא הכול.‬
‫תומס, יש לי עבודה לעשות.‬
‫לנו יש עבודה לעשות.‬
‫מה חשוב יותר?‬
‫אני אראה לך.‬
‫אז יש לך אנשים שאוכל ליצור איתם קשר?‬
‫קרובי משפחה, חברים שיכולים לעזור?‬
‫סביר להניח שלא.‬
‫מה אני אגיד?‬
‫"היי, רוצים לטפל בבחור שלא ראיתם 30 שנה?"‬
‫בטח יש מישהו להתקשר אליו.‬
‫עיניתי אנשים.‬
‫כאילו, עינויים אמיתיים.‬
‫זה לא היית אתה.‬
‫זה היה גודולקין.‬
‫כן. בהחלט הרגשתי שזה אני.‬
‫היית ממש מתגאה באנדרה.‬
‫סליחה, אני לא רוצה לשגע אותך. אני…‬
‫פשוט חשבתי שתרצה לדעת.‬
‫ספר לי.‬
‫כלומר, ממש אהבתי את הילד.‬
‫הוא כל כך עצבן את גודולקין.‬
‫תמיד מצא דרכים להטריף אותו.‬
‫ואנדרה ממש השתין בקפה שלו, איכשהו.‬
‫כאילו, עד היום אין לי מושג איך.‬
‫אולי הוא גרם לסוהר שיעשה את זה או משהו? זה הי…‬
‫פאקינג אגדה.‬
‫זה נשמע 1,000 אחוז הבן שלי.‬
‫נכון?‬
‫הוא היה חסר פחד.‬
‫הוא סיכן הכול למען החברים שלו.‬
‫הבן שלך הוא הגיבור הכי דגול שאי פעם ראיתי.‬
‫זה חשוב לי מאוד.‬
‫כלומר, זה ברור.‬
‫מארי צריכה לעזוב. -ולאן היא תלך?‬
‫אני לא יודעת, לכל מקום שהוא לא כאן.‬
‫כלומר, גודולקין רוצה להכניס לה יד לתחת.‬
‫באופן מטאפורי. לשלוט בה כמו בבובה.‬
‫הוא יוכל להשתלט על הגוף שלה לנצח.‬
‫תוכלי להחליף בגדים בשירותים.‬
‫הם בהמשך המסדרון.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫מארי, מה את רוצה לעשות?‬
‫אעשה כל מה שאתן רוצות שאעשה.‬
‫אסור שגודולקין יהיה במוח שלך.‬
‫זו הדעה שלי. -הוא כבר היה שם.‬
‫הוא שכנע אותי שאני כזו פאקינג מיוחדת,‬
‫שאני זו ש"נבחרה", כל הזיבולים האלה.‬
‫ואני פאקינג האמנתי לזה.‬
‫אני לא מיוחדת.‬
‫לעולם לא אהיה יותר מאשר בחורה שחותכת את עצמה כשהיא עצובה.‬
‫זין על זה.‬
‫היי.‬
‫אם אתן לא הייתן לידי,‬
‫אני בטח הייתי מקיאה את נשמתי ובולסת 16 פיצות.‬
‫ושיט, שיט פאק. אפילו כשאני אומרת את זה, חלק מהמוח שלי אומר,‬
‫"רעיון מעולה, תעשי את זה."‬
‫היי. את לא תעשי את זה.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫באלמירה.‬
‫את ראית את זה.‬
‫אנחנו דפוקות.‬
‫כולם דפוקים.‬
‫אבל גם יש לנו אנשים‬
‫שעוזרים לנו לסחוב את כל המטען המזדיין הזה.‬
‫כלומר, אנחנו סוג של…‬
‫משפחה קטנה‬
‫חמודה ודפוקה.‬
‫ואנחנו נשארות מאוחדות.‬
‫טוב. אנחנו נתחבק.‬
‫אנחנו מתחבקות? אלוהים.‬
‫זה צעד אחד לכיוון שלישייה. זה ממש נעים.‬
‫לא. -אלוהים.‬
‫אני לא… לא, תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫אני… הולכת לחרבן.‬
‫אנחנו נחשוב על משהו, בסדר?‬
‫היי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני רצינית.‬
‫אלוהים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אלוהים.‬
‫אני סולחת לך.‬
‫מארי.‬
‫תודה.‬
‫- תומס גודולקין -‬
‫- הדרך מתחילה פה היכן שבני תמותה נהיים לאלים -‬
‫בוקר טוב.‬
‫אני תומס גודולקין.‬
‫אתם עשויים לזהות אותי לפי פסל הזיכרון שלי ברחבה,‬
‫או לפי השם שלי שנמצא ממש על הכול,‬
‫או מהדיווחים הכוזבים על מותי.‬
‫לא ייאמן.‬
‫סיפרו עליי הרבה שקרים במהלך השנים,‬
‫אז תנו לי לטהר את האווירה.‬
‫אני גיבור-על גאה,‬
‫ואני כאן כדי לתקן עוול נוראי.‬
‫זאת לא הדרך לספר להומלנדר.‬
‫האוניברסיטה הזו, האוניברסיטה שלי, הכזיבה אתכם, וזה מסתיים היום.‬
‫החל מרגע זה,‬
‫כל דירוגי הסטודנטים אופסו,‬
‫ואני פותח את הסמינר המתקדם שלי לכל סטודנט בקמפוס.‬
‫פאקינג מעולה.‬
‫לכל אחד ואחת מכם, ללא קשר לסוג הכוחות או לימודי התואר,‬
‫תהיה הזדמנות להצטרף לעשרת המובילים‬
‫עם כל החסויות וההזדמנויות לחוזים עם העירייה שכרוכות בכך.‬
‫וצעד אחד קרוב יותר להצטרפות לשבעה.‬
‫אין מצב.‬
‫ההזמנות יהיו עוד מעט בדואר הנכנס שלכם.‬
‫זהו יום נהדר למוסד הזה.‬
‫ולמספר מצומצם של בני מזל, ההזדמנות להפוך ליוצאים מן הכלל באמת.‬
‫ראיתן את זה?‬
‫מה? לא. אנחנו…‬
‫זה סמינר. גודולקין מזמין את כולם.‬
‫מה הוא פאקינג עושה?‬
‫זאת מלכודת מזדיינת, ברור.‬
‫כן. אבל מלכודת למה?‬
‫לך.‬
‫רגע. אז, מה? הוא יגרום למארי להגיע לסמינר כדי להציל את כולם?‬
‫ברור שאסור לה ללכת.‬
‫הדבר היחיד שאני יודעת הוא שפאקינג סיימתי להיות "זו שנבחרה", אז…‬
‫לא משנה מה נעשה, נעשה את זה ביחד.‬
‫לא משנה מה הוא מתכנן, האנשים האלה בסכנה.‬
‫חייבים להזהיר את כולם.‬
‫איך?‬
‫אני יודעת איך.‬
‫אני מארי מורו,‬
‫וזה מיועד לכל סטודנט בגוד יו‬
‫שחושב שהוא יטפס במעלה הדירוגים בכך שילך לסמינר של תומס גודולקין.‬
‫אל תאמינו לו.‬
‫אל תלכו.‬
‫שום שיעור, שום דירוג, לא שווים שתסכנו את חייכם.‬
‫מישהו מכם קיבל הזמנה לסמינר?‬
‫"בונדג' בייביז" לא מדברים כשהם עובדים.‬
‫אתה אמור לדעת את זה, סאם.‬
‫רופוס, אסור לכם ללכת לסמינר, בסדר? זה מסוכן מדי.‬
‫אתה האדם האחרון שכל אדם יקשיב לו.‬
‫המועמד שבאחריותך פאקינג התאבד.‬
‫אתה פאקינג רציני?‬
‫אדם בן אלף שנים יוצא מהקבר,‬
‫משתלט על המקום, ואתה בקטע לבובסקי רגוע?‬
‫מה גודולקין יעשה לנו? -הוא רוצה להגיע למארי דרכנו,‬
‫והוא יעשה הכול בשביל זה, אז…‬
‫אז אל תלכו.‬
‫אלוהים, אני מצטער, אחי, לא רציתי שזה יהיה ככה,‬
‫אבל למען ביטחונך האישי, אני חייב להשאיר אותך…‬
‫בלי שום כוחות, שפיחלאות!‬
‫לאנס! אני רואה שאתה מרמה…‬
‫בן זונה.‬
‫הוא עשה לנו רופוס.‬
‫היי, יש לך זין על הפנים.‬
‫גם לך, סאם.‬
‫מה קורה, אנשים? -פאק.‬
‫מה נסגר? לא הלכת?‬
‫כל עניין הסמינר נראה חשוד.‬
‫החלטתי להישאר איתכם.‬
‫אבל לא עשית שום דבר לגבי ציורי הזין?‬
‫מיצירותיי הטובות ביותר.‬
‫מה אומר?‬
‫אני אוהב אותנו.‬
‫ואני מכיר אותנו…‬
‫מכל בחינה אפשרית, עד הפרט האחרון.‬
‫אני יודע מה אנשי-על מסוגלים לעשות.‬
‫הגבהים שעוד לא הגענו אליהם.‬
‫אתה רופוס, מדיום.‬
‫למעשה, אדוני, אני די רב תחומי…‬
‫אתה מדיום שמשתמש בכוח שלך כדי לנטרל סטודנטיות‬
‫למען הסיפוק המיני שלך.‬
‫לא, אני בחיים לא… -כבר לא, אדוני. אין לו זין.‬
‫אבהיר את עצמי.‬
‫הוזמנתם לסמינר הזה‬
‫לא מפני שאתם יוצאים מן הכלל,‬
‫אלא מפני שאתם כישלונות.‬
‫לא ראויים לכישרונות שקיבלתם.‬
‫לא ראויים למוסד הזה.‬
‫הייתם שאננים, השתמשתם בכוחות שלכם בשביל סקס? בשביל כסף?‬
‫- הומלנדר מתקשר -‬
‫בשביל לייקים?‬
‫אתם בושה וחרפה.‬
‫וכעת, אתם תצטרכו להרוויח את מקומכם בקרבנו.‬
‫תוכיחו שאתם שייכים,‬
‫או שתמותו תוך כדי.‬
‫מה אתה פאקינג עושה?‬
‫מבחן פשוט אחד.‬
‫אני אנסה ללחוץ על הכפתור הזה,‬
‫ואתם צריכים לעצור בעדי בכל האמצעים הדרושים.‬
‫ליסה הנינג.‬
‫מדורגת 32 וכרגע נכשלת במבוא לאלתור.‬
‫מה נסגר, דניאל?‬
‫הוא היה בתוך הראש שלי, שלט בי.‬
‫זין על זה.‬
‫אולי הקבוצה הבאה תצליח יותר.‬
‫הוא הורג אותם. אל תלכו לשם!‬
‫הוא הורג אותם! הוא פאקינג הורג אותם.‬
‫היי, מה קורה? -גודולקין בחדר הסמינר,‬
‫הוא גורם לכולם להרוג זה את זה. הוא מטורף.‬
‫מדלל את העדר. -מה?‬
‫פולריטי אמר שסייפר רוצה להרוג את כל הסופרים החלשים,‬
‫לכן הוא פתח את הסמינר.‬
‫הוא פשוט יחסל את כולם, קבוצה אחר קבוצה.‬
‫אלא אם כן את תלכי להציל אותם.‬
‫ג'ורדן,‬
‫אני יודעת שיש סיכוי. כאילו…‬
‫כאילו סיכוי פאקינג ענק שאת לעולם לא תסלחי לי…‬
‫על זה שעזבתי אותך.‬
‫פעמיים. ו… -מארי, אני…‬
‫אני סולחת לך.‬
‫באמת?‬
‫אבל לא נוכל להיות ביחד.‬
‫מה?‬
‫מארי, זה לא יעבוד.‬
‫אנחנו תמיד מגיעות לאותו מקום.‬
‫לא. -ואני לא רוצה לכעוס עלייך.‬
‫אבל אני אשמח להיות ידידה שלך.‬
‫ג'ורדן, חכי. נוכל פשוט…‬
‫מארי!‬
‫ראית את הבחור העירום?‬
‫אנאבת', היו לך עוד חזיונות? -שום דבר חדש.‬
‫בסדר, אני צריכה שתלכי מכאן.‬
‫לא בטוח פה עבורך.‬
‫אני בורחת מהחזיונות האלה כל החיים שלי.‬
‫אולי זו טעות, אולי אני אמורה לרוץ לקראתם.‬
‫לרוץ לקראת מה? אי אפשר פשוט לתת לגודולקין לשלוט במארי.‬
‫היי, חבר'ה! -היי!‬
‫ניסינו למצוא אתכן. -יש לנו רעיון.‬
‫ראית את זה?‬
‫שלטתי בכולם.‬
‫מעולם לא הייתי מסוגל לשלוט ביותר משניים במקביל.‬
‫אלוהים. אני צמא.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה היה נהדר.‬
‫עבודה קשה.‬
‫אפילו קצת מפחידה. אבל האדרנלין.‬
‫הלחץ של זה.‬
‫תומס, תענה לי.‬
‫לומד.‬
‫מיישם את העקרונות שלי על עצמי.‬
‫אני מאיץ את ההתפתחות שלי.‬
‫למה? -בשבילנו.‬
‫זיבולים.‬
‫זה לא חלק מהתוכנית שלנו.‬
‫לא, לא זיבולים. אני עושה את זה למען העתיד שלנו.‬
‫ברגע שאהיה מספיק רב עוצמה,‬
‫אני אוכל לשלוט בה.‬
‫במורו? למה?‬
‫טוב…‬
‫אם אני מספיק חזק כדי לשלוט בתינוק אודסה אחד,‬
‫זה אומר שאני מספיק חזק לשלוט בשני.‬
‫הומלנדר.‬
‫לא.‬
‫אין סיבה לזה.‬
‫בוודאי שיש סיבה.‬
‫תסתכלי על האוניברסיטה.‬
‫תסתכלי על הדוגמאות העלובות של ישויות נעלות לכאורה.‬
‫וזה לא רק כאן. זה בכל מקום.‬
‫בסדר. -כל ווט.‬
‫והסיבה שמנעו מאיתנו להתקדם במשך זמן כה רב היא פשוט הומלנדר.‬
‫תראה מה אתה עושה לעצמך.‬
‫תראה את הזרוע שלך. תראה… -למה מזיין דולפינים מאושנלנד‬
‫כמו "המעמקים" נמצא בשבעה?‬
‫או דפוקה חובבת נשק כמו פיירקראקר?‬
‫הומלנדר כל כך שברירי, הוא כל כך פאקינג חלש,‬
‫שהוא לא יכול לסבול שום תחרות.‬
‫אז אנחנו היינו חייבים להשלים עם בינוניות,‬
‫להריע למופעי מוזרויות.‬
‫לא עוד.‬
‫לא. שלנו, התוכנית שלנו.‬
‫שלב שני, זוכר? שהומלנדר הוא חלק חיוני בה.‬
‫אני יודע…‬
‫אבל התוכנית שלי טובה בהרבה.‬
‫תומס, אני לא רוצה לסכן את זה.‬
‫אחרי כל מה שעברנו, כל המכשולים שהתגברנו עליהם,‬
‫אני רוצה שנעשה את זה ביחד.‬
‫איתך, את הכול.‬
‫אתה לא רוצה גם?‬
‫אנחנו צריכים מוזיקה.‬
‫אני רק אומר שהסוף היה מאולץ.‬
‫הרגת את המלכה החייזרית,‬
‫מה שהיה אמור למנוע מעוד ביצים לבקוע,‬
‫מפני שלנשימה שלה הייתה רמה גבוהה של אמוניה שהזינה את שקי הביצים.‬
‫זה התברר בסרט השני.‬
‫כן. כלומר, לא. כלומר, זה הגיוני.‬
‫תקשיב, אני מבין.‬
‫ברור שיש לך אנשים מהאולפנים שאומרים,‬
‫"צריך לשתול אפשרות לסיקוול."‬
‫אבל אני מרגיש שזה סוג של פגיעה במעריצים שלך,‬
‫וגם פשוט כתיבה לא מדהימה.‬
‫אז אתה יכול לדבר עכשיו?‬
‫נואר, אתה יכול ללכת עכשיו.‬
‫היי. היי, אני רק בדקתי מה שלומו.‬
‫פאקינג עוף מכאן.‬
‫אין בעיה.‬
‫היה לי לכבוד, אחי.‬
‫סייג', לא היית צריכה לכלוא אותי.‬
‫טוב,‬
‫תקשיבי, כמו שאמרתי קודם,‬
‫כל זה פשוט אי הבנה אחת גדולה.‬
‫הסעתי את האיש ההוא לבית החולים… -היא ריפאה אותך.‬
‫אני לא…‬
‫רפיון השרירים בצד ימין שלך נעלם,‬
‫הרעד ביד ימין שלך גם נעלם.‬
‫זו הייתה טעות.‬
‫היית חזק יותר כשהיית חלש יותר.‬
‫אף אחד לא חזק יותר מאשר אדם שאין לו מה להפסיד.‬
‫אהבת את אשתך?‬
‫מה?‬
‫סרטן, נכון? ואז איבדת את הבן שלך.‬
‫למה שתיקח על עצמך כאב כזה?‬
‫לא אדבר איתך על הבן שלי או על אשתי.‬
‫אתה עדיין תמות, פולריטי.‬
‫רק לא היום.‬
‫לא שזה משנה.‬
‫הכול מסתיים באותה דרך.‬
‫ואנס, איפה קבוצת התלמידים הבאה?‬
‫ואנס!‬
‫תיכנסו. יש המון מקום. קדימה.‬
‫ברור שהקלתי מדי על כולכם.‬
‫אז פשוט נצטרך להגביר את הלחץ.‬
‫ואנס.‬
‫יש לי עוד סטודנטית לסמינר.‬
‫מארי, הקדמת.‬
‫אנחנו עוד לא ממש מוכנים לקראתך.‬
‫תוכלי לחזור בעוד שעה או שעתיים?‬
‫אם תיתן לכולם ללכת,‬
‫אני לא אהרוג אותך.‬
‫טוב, זה נשמע כמו הצעה ממש נחמדה.‬
‫מה דעתנו, ילדים?‬
‫דרך אגב, אני לגמרי מבין למה את משתמשת בידיים.‬
‫זה לא באמת פונקציונלי, אבל…‬
‫ההרגשה היא פשוט שזה נכון.‬
‫ג'ורדן, עכשיו! -פאק!‬
‫אלוהים!‬
‫תחזיקי אותו, אלי!‬
‫הארפר, קדימה!‬
‫זה הצליח?‬
‫יש לי את הכוח שלו.‬
‫אני שולטת בו. לא ייאמן!‬
‫היי, חבר'ה?‬
‫אני שולטת בהם?‬
‫כן!‬
‫עכשיו אל תשלטי בהם.‬
‫לא ייאמן, זה הצליח.‬
‫חייבים להוציא את כולם מפה.‬
‫יש לנו 50 שניות עד שיחזור לעצמו. בואו נזדרז!‬
‫כולם החוצה! -קדימה. יוצאים מפה.‬
‫קדימה. בואו.‬
‫הצלתכם אותי, חבר'ה.‬
‫קדימה.‬
‫הבסנו אותך.‬
‫כולנו.‬
‫אפילו חסרי התועלת.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת מה הגורם העיקרי להתפתחות?‬
‫לחץ. -לחץ.‬
‫ככה נוצרים יהלומים, אחרי הכול.‬
‫מארי?‬
‫אלוהים.‬
‫זה הדבר.‬
‫זה החיזיון.‬
‫צאי מכאן, אנאבת'.‬
‫לא, אנאבת'. תישארי.‬
‫תעזוב אותה!‬
‫חבריי.‬
‫כעת הגיע הזמן להחלטות קשות.‬
‫רובכם דוגמאות מושלמות‬
‫למצוינות של בעלי יכולות-על.‬
‫אבל, לגמרי בכנות,‬
‫את המנבאת הגרועה ביותר שאי פעם הכרתי.‬
‫ואת אפילו לא לומדת כאן, מותק.‬
‫מניאק מזדיין!‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫והדבר היחיד שגרוע יותר מחולשה…‬
‫הוא בגידה.‬
‫כולכם בגדתם בבני מינכם.‬
‫אין מקום בשבילכם באוניברסיטה הזאת…‬
‫או בעולם שעתיד להיות.‬
‫מארי!‬
‫זה היה בשביל אנדרה.‬
‫תודה על השדרוג, מניאק.‬
‫ווט מגיעים.‬
‫אין זמן. אתם חייבים ללכת מייד.‬
‫ווט יצטרכו שעיר לעזאזל במקום גודולקין לטבח נוסף שהתבצע בקמפוס.‬
‫אין דיקן אנושי להאשים‬
‫ובווט כבר חושבים שאתם תומכי סטארלייט.‬
‫לא! תקשיבו,‬
‫ניסיתי לברוח.‬
‫כולנו ניסינו. לא נלך לשום מקום.‬
‫אני שמח שכולכם הפקתם לקחים חשובים, אבל אין לי זמן להתווכח.‬
‫לכם אין זמן.‬
‫אתם צריכים פשוט להאמין לי. להישאר פה זו לא אפשרות.‬
‫אתם חייבים ללכת. ביחד. עכשיו!‬
‫אנחנו נחזור?‬
‫אל תתכננו לחזור.‬
‫בוא איתנו.‬
‫אני צריך להישאר.‬
‫אז זו משימת התאבדות.‬
‫זו הייתה…‬
‫משימת התאבדות, לפני כן.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫אני לא יודע איך אני אמור להמשיך בלי אנדרה,‬
‫אבל זה מה שאעשה.‬
‫הוא יהיה איתי כל עוד אני כאן.‬
‫אמה,‬
‫את צריכה לאפשר לי.‬
‫אני אהיה בקשר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫הוא היה ממש מתגאה בך.‬
‫אני לא יכול ללכת. פשוט, אחותי… -כמובן.‬
‫תעשו בלגנים.‬
‫נוכל לעצור כאן? אני צריכה קצת אוויר.‬
‫צריך פשוט להמשיך בכביש הזה.‬
‫לא נראה לי, אמה. אני די בטוח שהיית לי בכיס.‬
‫זה יותר מערבה, אני בטוחה בזה.‬
‫בסדר. מישהו בכלל יודע איך ליצור קשר עם סטן אדגר?‬
‫שום פאקינג מושג, אבל אצטרך שירותים בקרוב.‬
‫אני אעשה עכשיו. -גם אני.‬
‫פאקינג לא הוגן. זה לא בסדר.‬
‫נראה שאת וסאם מסתדרים יפה…‬
‫לא. לא.‬
‫אין שום "אני וסאם".‬
‫אין שום "אני ואף אחד".‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה‬
‫שנוריד אותך אצל פאם?‬
‫גודולקין מת.‬
‫אף אחד לא מחפש אותך. תוכלי לחזור לחייך.‬
‫את מנסה להיפטר ממני?‬
‫אני רק רוצה שתהיי מוגנת.‬
‫וייתכן שזה לא יקרה אם תישארי איתנו.‬
‫איתי.‬
‫אני אישאר.‬
‫אתם צריכים כל עזרה אפשרית, אז…‬
‫ממך?‬
‫שהחזיונות שלך הם זיבולים מוחלטים?‬
‫חצופה.‬
‫טוב, אנחנו נראה כבר.‬
‫את גיבורה, מארי.‬
‫מה נסגר?‬
‫היא כאן.‬
‫לא ייאמן. סטארלייט.‬
‫היא מעדיפה את השם אנני.‬
‫היי, שמעתי על גודולקין.‬
‫סייג' המזדיינת הדליפה את כל המידע על אודסה ואני נפלתי בפח.‬
‫לולא עליתם על זה, היינו בצרות רציניות עכשיו.‬
‫אבל התרשמתי.‬
‫הרבה מאיתנו התרשמו.‬
‫נוכל להיעזר בכם.‬
‫לאיזה צורך?‬
‫רוצים להצטרף למחתרת?‬
‫יש לנו כבר מעין מחתרת.‬
‫אבל, כן, לא, כאילו סוג של מיזוג.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫סתם בסריקה פשוטה.‬
‫חמש מאות קמ"ר סביב האוניברסיטה.‬
‫לקח… 30 דקות.‬
‫טוב, אז כל הדבר הזה,‬
‫שכולם עומדים להם ומפטפטים באוויר הפתוח,‬
‫זה הדבר הראשון שאני אפסיק.‬
‫אתם פאקינג מורדים עכשיו.‬
‫בואו נתנהג בהתאם.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות מירן קראוס‬