Ethan.
Den sitter perfekt. Jag visste det.
-Våtdräkternas Cadillac. -Tack, mamma.
Du har växt så mycket. Min bebis är en stor pojke.
-Inte en av de vita… -Inte? Snälla.
…för de vita välter oftare. Jag vet inte varför.
-Chunky… -Hej.
…jag bjöd dig till thanksgiving, låt mig inte ångra det.
Sluta nu. Snacka inte affärer. Ni gör mig galen.
Det är lätt gjort.
Det där är min mormors servettringar.
-Kom igen, hjälp mig. -Det är nästan klart.
Mamma.
Om den fortfarande är torr efter allt det här, dödar jag den igen.
Den kommer inte vara torr.
Du är fan skitsnygg.
Du flirtar med mig.
Du är oemotståndlig. Får jag?
Jag anser att det är en massa jävla jobb för mediokert kött,
det är allt jag säger.
Ta den här, Denny. Ös.
-Vad? -Strax tillbaka.
Jag ska titta till Sheila i poolen.
-Vad ska jag göra med den här? -Ös fågeln. Häll…
Du vet, häll skyn över den. Måste jag göra allt själv?
-Hej! -Hej!
-Okej, gå och ta för er i baren. -Förresten, dukningen är underbar.
De här är fina. Den här är ny.
Peg. Jag älskar de här.
Sluta. Fick du den här bilden?
-Jag behöver en kopia. Typ nu. -Okej.
-Du måste skaffa mig en kopia. -Nej!
-Kom igen! -Ja!
-Fan. -Har nån burits ut på bår än?
Ni två, såg ni mormors servettringar på bordet?
-De ser jättefina ut. -Ser du, Stewie?
Ja. Det ser fint ut, Peg.
Hallå! Nej. Ungar, dränk inte varandra.
Om nån dör, ska jag göra livet surt för er.
Här. Dyk efter äpplen. Det är ofarligt, okej?
Du, Ethan. Nej. Vänta tills Denny kommer och hjälper dig.
-Denny! -Peggy, vilket hus det här är.
-Skoja inte. Det borde det vara. -Jag sa ju att det var en sevärdhet.
Var i helvete är han? Denny!
DEA med husrannsakningsorder! Kräver tillträde!
Potatisgris!
-Peg, stora badrummet. -Mamma!
-Chunky, poolfiltret. Sätt fart! -Spring ikapp mamma. Nu!
-Davey! Kom! -Ut ur poolen!
-Ingen panik.
Ta hunden.
Torka er. Okej, gumman?
-Kom igen. -För helvete. Kom igen, alla.
Okej, ungar. Vi drar härifrån. Jag lindar in er.
-Försiktigt! Kom! -Davey, ta din handduk. Kom.
Bräcka!
Det är DEA! Vi har en rannsakningsorder! Vi kommer in!
Jag bad dig köpa en knarkgömma! Jag bad på mina bara knän!
Mitt barn är på besök. Du förstörde helgen, Denny.
Det var inte jag, det var rören.
Det är fan för mycket!
Mamma!
-Glad jävla thanksgiving, förresten. -Aldrig mer.
-För helvete. -Jag vet.
Mamma!
TIO ÅR SENARE
Jag vet att du vill ha en. Le, okej?
Missa nu inte presentbutiken.
Vi har nya Pioneertown-t-shirts och strandhanddukar.
Vänta tills du ser mig i den här showen. Du lär inte tro att det är jag.
Inga avslöjanden, men den kan innehålla flygande. Kanske gevärsskott.
…med stövlarna på.
Mobiltelefoner, Peggy.
Det är min bror. Han behöver vägledning. Han kommer med min syster idag.
Japp, men det finns inga mobiler i vilda västern, Peggy.
Äntligen fick jag lite privatliv för en gångs jävla skull.
Hur är hotellet? Fint, va?
Det var där mamma och jag bodde när vi flyttade ifrån New York.
Med det nedsänkta badkaret.
För att livnära sina familjer,
tvingades kvinnorna i vilda västern att röka mat, konservera mat
och givetvis baka.
De hade ett idiotsäkert sätt att veta när deras ugn var redo.
Om man kan ha handen i den
-och räkna till tio, är den inte varm nog. -Räkna till tio. Inte varm nog.
Vill ni räkna med mig?
Redo? För helvete, Tammy!
Ta mig i den jävla röven. Tål fan inte den här skiten.
För helvete.
Fan. Vi ses efter showen. Okej. Jag måste gå.
Vad har han gjort nu?
Han slog Brian.
Grabben kom hem med en blåtira igår. Han vägrade gå till skolan idag.
Okej, nej. Vi stämmer honom. Du ska ha full vårdnad.
Jag har inte råd med advokat.
Och den dumma privatdetektiven jag anlitade ringer inte tillbaka.
Han fick 300 dollar i förskott för att komma på Billy med nåt
och nu kan jag inte betala hyran.
För helvete. Jag kan bevisa att han är kriminell. Hur svårt kan det vara?
-Vad heter den jävla detektiven? -Bruce Harvey. Privatdeckare.
Vad i helvete, Jeannie? Jag är ensam där inne. Kan du komma?
-Håll käften, Tammy. Bara… -Jag brände handen. Gå in igen.
Jag behöver inte ens det här jobbet. Min fästman är stenrik.
Det är han. Ser ni?
Den är vacker, Tammy.
Det är en gåva från GB.
Och jag har två presenter till på väg, om du fattar.
-Vad är GB? En juvelerare? -Guru Bob, min pojkvän.
Visst sägs det att diamanter är eviga?
Är månstenar eviga? Det är en sån du har på fingret.
-Knappast. GB kan ädelstenar. -Okej.
Han vet allt om allt.
Vet han att han inte borde gå omkring och kalla sig "Guru"?
Andra människor kallar honom det! Han är väldigt berömd.
Han brukade vara på nyheterna.
-Bob och Barb vid fem. -Kanal 18.
Allt är dumt. Allt är dumt.
"Allt är dumt"-killen?
-Blev inte han galen? -Han blev frisk.
-Han sökte mer mening med livet. -Gå och sätt eld på brödstenarna, Tammy.
Och på tal om det, grattis till din ring.
Den är äkta och mina dagar i det här helvetet är räknade.
-Sätt eld på dem, Tammy. Skynda. -Folk väntar på bröd.
Jag måste bemanna den satans jävla brödbutiken.
Jag måste hämta ett kostymombyte i mitt skåp.
Håll en plats åt mig i cancan-raden. Min bror och syster är här.
Åh, nej.
Vi skulle möta nån i baren. Var det så hon sa?
-Tror det. Det här stället. Det… -Ni måste vara Stewart och Dianne.
-Ja. -Kom.
-Från det här bordet ser man showen bäst. -Tack.
Ni kommer kunna se hennes vackra blå ögon härifrån.
Bara så ni vet, alla älskar Peggy här. Hon är en skatt.
Tack. Det var snällt.
Dagens rätt är bringa.
Och vi vill erbjuda er familjerabatten på 10%.
Det var snällt. Tack.
Vi brukar inte ge rabatt på dagens, men vi älskar verkligen Peggy.
Jag har slutat äta kött, men jag kanske fuskar och tar bringan.
Jag slutade äta kött när jag klev in här.
-Jaså? -Du, din jävel!
Hallå!
Du. Kom hit!
Din jäv… Vad i…
Hej, gott folk!
Hej!
Varsågod.
Jag borde…
Hej!
Ta hand om det där åt mig!
Smutsiga orm!
Treor.
PROVA BRIN GAN!
Wow. Ska du fortfarande ha bringan?
Varsågod, min Peggy.
-Tack, Roger. -Alltså, wow.
Låt mig plocka undan åt er.
Jag tycker inte heller om tomater.
Jag älskar dina örhängen.
Jag har nästan likadana, men dina är äkta.
Så från och med nu går vi igenom livet tillsammans, va?
Vi börjar med mammas bänk. Vi bär upp den till hennes favoritplats,
så att hon kan stirra ut över den utsikten i all evinnerlighet.
Låt mig upprepa, man kan inte bara ställa en bänk på statlig mark, Peg.
Jag önskar du hade tagit med dig barnen. De måste komma och besöka mig snart.
Vi kommer ha så kul.
Lika kul som när DEA gjorde en räd hos dig och visiterade dem.
-Okej. Vi lämnar det ämnet. -Ja. Det var åratal sen.
De ska inte besöka dig för de är traumatiserade…
Vi får väl se. Okej? Vi får väl se. Kanske.
-Mer iste? Gratis påfyllning. -Jag avstår. Tack.
Min bror.
Och min vackra lillasyster. Vi är systrar.
-Nej. Är ni? -Ja.
Det måste ha varit så kul att växa upp med Peggy.
Du anar inte.
Kallades hon Margaret när ni växte upp eller bara Peggy?
-Bara Peggy. -Ja.
-Endast Peggy. -Eller "Tuggar-ständigt".
-Kära nån. -Nej. Jag svalde ibland.
Okej.
Peggy.
Vad har du för planer?
Vad menar du?
Har du tänkt på vad du ska göra härnäst?
-Angående vad? -"Angående vad?"
Alltså, det var okej att vi försörjde dig när mamma levde,
för du tog hand om henne, men nu är det slut på det.
Peggy, du behöver ett jobb.
Jag har ett jobb. Se dig omkring.
Tja…
Och var inte respektlös mot mig, vi delar dricksen jämnt.
Du jobbar som utklädd barslinka.
Det kallas skådespeleri. Det är mitt jobb.
Vad sägs om att spela domstolsstenograf eller nåt?
Vadå?
Jag har ett polisregister. Det här är det bästa jag får.
Okej.
Nej, du kan…
-Herregud. -Du sa att du pratade med henne.
-Dianne har nåt hon vill säga. -Vi träffade en mäklare imorse.
-Herregud. -Du kan inte betala lånet.
-Vad menar ni? -Vi måste sälja huset.
-Ni kan inte sälja mammas hus. -Snälla.
Är det därför ni kom hit? För att vräka mig?
Vi kan inte ju inte betala för huset för evigt.
Ni kom alltså för att kasta ut mig på gatan?
-Nej. -Ingen ska hamna på gatan.
Vi måste bara börja tänka praktiskt.
-Vi måste komma på en plan. -Ja.
Och er gav de familjerabatt.
Din mamma är inte med idag heller.
Nej, inte idag.
Säg till henne att jag provade soppan, Tabatchnick-soppan, den frusna.
Hon rekommenderade ärtsoppan.
Ja.
Den var väldigt god. Jag blev förvånad.
Du får inte röka här, Peggy.
Den är inte tänd. Jag har slutat. Jag berättade ju för dig.
Nästan en veckas ranson. Bra jobbat.
Ja. Det vore skönt att bara komma hit en gång i veckan.
Inget emot dig, det är belysningen.
Vem försöker du lura?
-Vadå? -Du är inte här för smärtlindring.
Jo, det är jag.
Det är tio gånger svårare att sluta med metadon än heroin.
Okelidok. Då kör vi.
Du känner inte ens mig.
Det gör jag visst.
Du är knarkare. Du kommer bli beroende av två substanser, och sen dö.
Hälsa din mamma.
Hon dog.
För tre veckor sen.
Prova potatissoppan. Den var hennes favorit.
Hej. Är du okej?
Min mamma är död.
Helvete. Jag beklagar, syster.
Vill du köpa? Jag har oxys.
Nej! Helvete. Säljer du här?
Nej, jag vill inte köpa. Jag tar metadon. Du borde skämmas.
Jävla äckel.
Du… Ge mig ditt nummer, utifall att.
Nej! Fan. Gör inte det. Dra åt helvete.
-Hej, Carol. -Hej, Peggy.
Du, Peggy.
-Hör du det här? -Peggy. Nej, Peggy.
-Jag har inte tid. Kan du… -Jag vet att Wagner var nazist, men…
-Nu händer det. -…han skapade ljud från andliga sfärer,
-och där är mamma nu. -Det händer.
Jag skuggas av en federal agent. Han kommer gripa mig. Lyssna.
Vem är federal agent?
-Långsammare. -En gul keps.
Var är du?
En gul keps?
Åh, fan. Förlåt mig. Ny medicin.
Carol.
Carol, det är jag. Öppna.
Hej. Är du okej?
Såg du honom? Killen med den gula kepsen?
Ja. Han är ingen agent. Titta, han är rörmokare.
Äter veganyoghurt.
KÖP 10 FÅ EN GRATIS
-Lyckos mig. Nästa är gratis. -Jag trodde han skuggade mig.
Sånt händer. Livet som brottsling. Det är inte alltid så kul.
Kom. Du bjuder.
Vänta, kastar de ut dig ur huset? Var det därför de kom till showen?
Hur kan du vara släkt med dem?
Kan de inte låta dig sörja i tio minuter ens?
Nej. Inget sörjande, ingen sorg, bara: "Börja genast jobba på Kinko's."
De bryr sig bara om det jävla lånet.
Vi visste ju att de inte skulle försörja dig för evigt,
-Så nu får du helt enkelt knega. -Jag behöver kneg.
Nej. "Ett" kneg.
Vad vill hon, ha skjuts till spritbutiken?
Rumpringning.
-Och hon är bara ett barn. -Ett barn som smiter ut genom fönstret.
-Hon stjäl ditt vin. Hon stjäl din bil. -Hon är bara förbannad.
Så hennes mamma lämnade henne. Vem bryr sig.
Hennes pappa har det bättre med dig. Hon borde smöra som fan.
Kom igen, Peg. Var inte Ethan utåtagerande för att du var frånvarande?
-Jag lämnade inte min son. -Jag…
-Jag försökte få vårdnaden. -Jag vet.
Jag vet. Jag menade inte så.
-Det kom ut fel. -Det är helt jävla annorlunda.
-Jag vet. Okej? Förlåt. -…i High Desert?
-Jag fick min detektivlicens… -Vänta. Du… Höj.
…från Mustang College.
Alla dramatiska händelser som bådar för bra TV…
Det är den jävla privatdeckaren som blåste Jeannie.
Efter Mustang College kan du göra karriär inom kriminologi, bekämpning av terrorism…
Jag hatar de där jävlarna. Det där kunde jag göra.
Lär dig göra bakgrundskontroller.
Sån skit gör jag i sömnen. Vilken snubbe. Snacka om lurendrejare.
Lär er bli som mig, Bruce Harvey, privatdetektiv.
Ja.
Tja… Okej.
TILL BRUCE
USA:S SPECIALSTYRKA
eBay har dömt, ditt fall är avgjort. Läs ditt köpekontrakt.
Okej, hör på.
Jag fick just in en helt ny CPAP-maskin.
Bara använd några gånger.
Ja. I perfekt skick. Jag har inte ens lagt ut den än.
Jag kan sälja den till dig för sju.
Sexhundra åttio?
Tvåhundra femtio?
Okej, vad sägs om…
…dra åt helvete!
Vilket temperament…
-Vad ska du föreställa? -En riktig detektiv. Vad menar du?
Är det en födelsedags-striptease? Jag föredrar den kvinnliga polisen.
Du är skyldig min vän Jeannie 300 dollar. Jag accepterar kontanter.
Vet du vad? Jag jobbar på fallet under täckmantel, sessan.
Det betvivlar jag. Du, jag behöver Jeannies 300.
Eller så kan vi dra saken via domstol och Yelp.
Skit i Yelp. Jag ger det en stjärna.
Vart är du på väg?
Är du ens privatdeckare fortfarande? Det här liknar en grossist.
Varsågod, känn dig som hemma. Bor du här nu?
Din vän ska få sina pengar, okej?
Affärerna har gått dåligt. Jag ser det. Sånt händer.
Men om du tar betalt av en kvinna, måste du leverera.
-Hur visste du att jag gillar det så sött? -Jag kollade dina sopor.
Tre tomma muggar och 15 paket sötningsmedel.
Jag härledde, som en detektiv.
När det här ärendet är avklarat, kanske jag överväger att jobba med dig.
-Jag anställer inte. -För att du är pank.
Du har ett kontor med hål i väggarna
och ett annat fyllt med omoderna eBay-grejer.
Jag tycker mig ana konflikt, övergivande och finansiellt trångmål,
vilket har påverkat din diet.
Det går lite trögt just nu. Det är årstiden.
Och om jag lockar hit lite business?
-Om pengar rullar in, anställer du då? -Visst. Okej?
Okej. Tills dess, behöver jag Jeannies stålar.
Kontant eller natura?
Ta det du vill ha.
Kan du fatta?
Det är inte avgjort, men det ser hoppfullt ut.
Vem hade kunnat ana det?
Att jag i min ålder startar en ansedd karriär?
Jag är som Mary Tyler Moore på metadon.
-Jag ser inte det som en… -Hej, Stewie.
Vad gör du där borta? Shoppar du? Kom igen. Sätt dig här hos oss.
Man måste väl ha licens för att vara privatdetektiv?
Jag blir typ en privatdetektivpraktikant när han anställer mig…
-Ja. -…vilket han inte har gjort än,
men det är bara en tidsfråga, snubben älskar mig.
Det är önsketänkande, Peg, ingen löneutbetalning.
Jag är ledsen.
Jag vet att du är upprymd, men det här låter som
ytterligare en knäpp grej du provar mellan rehabvistelser.
Vad sägs om ett jobb-jobb? Med lite struktur?
Visa att du hjälper dig själv så kanske vi kan hjälpa dig.
Jag hjälper mig själv.
Är det nån jävel som bryr sig om att jag är nere på två milligram om dagen?
Jag fick 60 som mest. Vet ni hur jävla svårt det är?
-Riktigt jävla svårt! -Peggy,
-jag är ledsen. Jag orkar inte mer. -Vänta.
När jag hade pengar, hade alla pengar.
-Från knarklangning! -Döm inte, det var bara marijuana!
Och kanske lite hasch.
-Det var harmlöst. -Och kokain.
Det var mycket senare. Och jag tog kokain, jag sålde inte.
Wow!
-Lugna ner er! -Grattis.
Ska jag göra lite espresso?
Toppen.
Vill ni ha en påse till allt krimskrams?
Svara henne inte.
Bara svara inte.
Kolla på den. Kaffemaskinen är löjlig.
Inte ens jag har en sån. Du skulle kunna sälja den där
-och betala nästa månads lån! -Lägg av, Stewie!
Mamma är död!
Ska det vara så här mellan oss nu?
Det är såna vi är, Peggy.
Det har inte förändrats.
Efter Denny har ditt liv varit ett katastrofområde.
LÄTTANTÄNDLIGT
ÖPPNA EJ! GIFT
Hej, sensei.
VIDEOMEDDELANDE SE - AVBÖJ
Ursäkta mig. Hallå. Men min ring är inte månsten, för…
Två karat! Tack så mycket.
Och där…
…är min rara älskling.
Han behöver inte köpa månstenar för att, som du ser…
…har han lädersoffor och dylikt.
Stället liknar Club Med, så jag vet att du är avis,
men du kanske också kan hitta nån.
Älskling?
Vad är det jag tittar på? Glaset är för spräckt.
Le Pigeon aux Petits Pois. En Picasso.
"Le" vadå? Jag tror inte du säger det rätt.
Jag försöker dra in uppdrag. Kom igen. Vad är problemet?
Den där jävla grejen har en hittelön på en miljon dollar.
Den har varit borta i typ tio år.
Sluta nu. Det är nog en förfalskning. Och det är inget uppdrag.
Din version av uppdrag är att sälja Kålungar ur källaren.
Det är en tillfällig lösning.
Hör på. Du behöver mig och jag behöver det här jobbet.
-Har du ett polisregister? -Självklart inte.
Men hur långt tillbaka kollar de i ett sånt?
Nej. Ingen fara. Jag är ren.
Okej. Vet du vad? Jag är inte redo. Jag är ledsen.
-Vem är den här skönheten? -För helvete.
Hej! Mr Geasley.
Peggy Newman, jag arbetar för Bruce Harvey.
Tar han hit horor på dagtid nu?
Och där hamnade du i domstol för sexuella trakasserier.
Jag spelade in det på mobilen. I mina byxor.
Jag har gått igenom räkenskaperna.
Vi ligger nån månad efter med hyran. Det är ingen stor grej.
Ny revisor. Pengar in, pengar ut. Affärer. Vi betalar så snart det är möjligt.
Ni betalar idag, annars påbörjar jag vräkningen.
Jag ville inte avslöja nåt,
men skälet till att Bruce är så upptagen är alla timmar han lägger
på kompensationsärendet emot dig.
Titta på det här! Ostadigt trappsteg, håller inte måttet.
-Jag är inte ansvarig. -Du är ansvarig.
-Det är du visst! -Men…
-Inga men. -Sluta nu.
Han går med käpp nu. Varför tror du jag är här?
-Hör på… -Hör på själv, ditt bromsspår.
Han skäms för att låta nån se honom. Det är hans mandom.
Vi pratade just om hur mycket vi ska stämma dig på.
Allt beror på vad läkarna säger när de ser röntgenbilderna.
Vi hör av oss. Fattar du vinken, satjävel?
Kalla mig inte det.
Hej. Hallå.
"Frank, 204." Det är jag. Jag är Frank.
-Jag har den. Tack. -Ha en bra dag.
Du har bra handlag med skitstövlar.
Så, nu jobbar jag här. Har du råd att betala mig?
-Nej, men du kan vara praktikant. -Obetald medarbetare.
Jag är inte ute efter tio dollar i timmen.
-Jag vill ha procent. -Av vad?
Du hjälper mest bara till med eBay-försäljningen.
Gud, nej! Du ska tillbaka in i leken,
och du ska ge mig 50% på alla uppdrag jag drar in.
-Är du vansinnig? -Fyrtiofem.
-Nej! -Okej, 30. Det är mitt lägsta bud.
Tio.
-Visst. -Och du måste komma in på utbildningen
och jobba på att ta licens om du vill bli privatdetektiv.
Sluta. Utbildning är båg.
Man spottas ut finansiellt illitterat, och utan ordentlig sexutbildning.
Jag lärde mig mer hemma. Varsågod. Du ser hungrig ut, ät.
Var köpte du det här?
I närheten. Och det finns mer där det kom från.
-Var här på måndag morgon kl 09:00. -Jag kliver inte upp innan 11:00.
-Kl 9:00. -Okej, visst.
Du vinner. 10:00.
Hej! Det är din storasyster.
Jag ringer äntligen med goda nyheter.
Jag fick jobbet. Det blev faktiskt verklighet.
Jag vill försöka gottgöra att jag varit så besvärlig.
Jag menar, det är bara vi nu.
Och vi kan stå varandra nära igen.
Jag älskar er.
Jag vet inte om ni checkat ut än, men jag är vid ert hotell.
Jag tog med mammas bänk.
Vi kan hämta upp Dianne och ta den till Hawk's Peak och ställa den där.
Hon älskade att vara där.
Fan.
PARKERING
Stewart. Lämna ett meddelande.
Så ja.
Det är okej.
Du är okej.
Margaret…
Gå.
Vad är detta, jul?
Wow. Kolla på dig.
Du, Peewee. Det här är min fru.
-Vad är det för blåmärke? -Det är inget. Allt är som det ska.
Peewee och jag var vänner, men inte nu längre.
Låt mig få se på dig.
Är du okej? Jag är ledsen att jag inte kunde gå på begravningen.
Jag känner mig verkligen skyldig.
Hur mår du?
Jag är ren.
Vad?
-Otroligt. Skojar du? -Jag är med i ett program.
-Det är otroligt. -Ja. Jag vet.
Framförallt med allt som du har gått igenom, du vet?
Fantastiskt.
-Jag kämpar så hårt. -Jag vet. Jag också.
Denny, lyssna på mig.
Pengar i vårt landskap är en soptipp. Och det får mig att se illa ut.
Du ser fan fantastisk ut, okej? Var inte för hård mot dig själv.
Visst älskar du mig, Denny?
Skojar du?
Jag tänker bli begravd med den här.
Om du älskar mig skulle du ge mig det enda jag verkligen vill ha.
Nämligen frihet.
Nämligen en skilsmässa.
Är det vad det här är?
-Vi sa att vi skulle vänta. -Nej. Du sa det.
Jag måste börja om.
Jag kan inte längre hindras av en brottsling, nämligen du.
Som ditt livs stora kärlek, får jag vara med och rösta.
Och jag röstar nej.
-Förfrågan avslås. Tyvärr. -Okej. Din röst?
Din sfär av inflytande… Det kvittar.
Du har inte den effekten längre.
Inte du, inte Dianne, inte Stewart.
Inte ens tyngdkraften.
Jag har bestämt att jag ska fanimig flyga.
Ta av dina solglasögon.
Är du hög just nu?
-Oviktigt. -Det är inte oviktigt.
Du försöker skilja dig från mig på LSD. Du tänker inte.
Det är därför jag tänker. Det är hela jävla vitsen.
Det är LSD. Inte droger.
Det är inte som om jag kom hit påverkad av satans opioider.
Hör på. Skriv på eller inte, men om 30 dagar är vi skilda.
Jag bad dig snällt, som en människa. Jag körde hela vägen hit hög på LSD.
Vill du inte vara en människa? Varsågod.
Ursäkta mig.
Vill du tjäna 20 dollar?
-Visst. -Okej.
Ge honom de här.
Du har blivit delgiven. Jag swishar dig.
Har du en penna?
Jeannie.
Vad är problemet? Jag har ett schema.
Peggy. De rånade kassaskåpet.
Polisen letar efter dig. Owen sa att du gjorde det.
Varför skulle jag? Jag är privatdetektiv.
Han säger att du var ute efter kaffemaskinen.
Nej. Inget ska få förstöra den här dagen.
Det här är inte gamla Peggy Newman där varje dag förvandlas till skit.
Det här är ny dag-Peggy. Med påskrivna skilsmässohandlingar…
LYCKA TILL FRANK SINATRA
-Helvetes helvete! -Vad är det?
Din jävel!
Okej. Säg åt poliserna att stanna kvar.
Jag kommer och jag är förbannad.
Undertexter: Victoria Heaps