Tvoje disanje je sve što ti treba.
Fokusiraj se. Neka svakim uzdahom budeš bliže
mestu mira i restauracije.
Zamisli sebe negde gde bi volela biti,
na nekom mestu iz tvog života.
Oseti toplinu koju stvara, uspomene koje izaziva,
celovitost koju donosi.
Ne možemo poništiti prošlost,
a budućnost ostaje nepoznata
ostavljajući nas sa svakim novim danom.
Prilagođavanje novoj stvarnosti zahteva vreme.
To je proces, unikata kao i...
Uzimam slobodan dan. Vidimo se u ponedeljak.
Preveo Dejan Stević
SAT OČAJA
Lepo provedi dan!
Noa!
Noah, hajde, budi se! Hajde! Zakasnićeš.
Bolestan sam.
Skuvala sam ti kafu.
Bio si celu noć na telefonu, zar ne?
Mislila sam da nam večeras bude porodično veče.
Film, večera?
Bolje bi bilo da staviš stolicu pod vrata.
Hajde. Buđenje.
Ne idem. - Dobro, ostani u krevetu.
Jer ti to stvarno odgovara.
Idem na trčanje. Pričaćemo kada se vratim, u redu?
Sad, molim te, ustani.
# Ooo Ahh
# Hej hrabrosti, budi mi kompas
# zapali vatru duboko u menii
# Jer bežim sa svime i ničim
# Čak i kad ne znam odakle da počnem
# Ooo Ahh
# padamo
# letimo
# Bićemo, bićemo, bićemo dobro
# Ljubavi moja
# Bićemo, bićemo, bićemo dobro
Državni porez. - Ugh!
Ovde Ejmi. - Zdravo Ejmi, ovde Greg.
Hej, Greg. Šta ima?
Izvini što ti smetam kad imaš slobodan dan,
ali je li S-korp ikada podnela izmenjenu verziju? - Da, u kartoteci je.
Ne mogu da je nađem.
Ti si zadužena za reviziju, zar ne?
Da, ali može li ti Patriša pomoći da nađeš?
Da, ali Patriša se izgubi dok ode do kupatila,
tako da ne želim da je pitam.
Da, ali ona je 2 mesta od tebe, tako da...
U pravu si. Pitaću je.
Mama. - Dobro. Vidimo se u ponedeljak.
Da. Hej, slušaj. Jesi li zainteresovana da ručamo zajedno?
Možemo li tada pričati?
Naravno. Bez brige,
bez pritiska. Uživaj u vikendu, Ejmi. - Zdravo.
Ok, zdravo.
# Bićemo, bićemo, bićemo dobro
# Niko me ne može izazvati, dušo, nikad nisam u buli
# nema potrebe da to korištiš, vidiš da sam sazreo
# Nijedno mesto nije kao dom
# zato moram da idem, znam, znam, znam
# Kad se sirene oglase, sakrićeš se ispod poda
# Ali neću pasti sa svojim rodnim gradom u tornadu
# Juriću ga, znam, znam, znam
# moram sada da idem, znam, znam, znam
Osnovna škola Lejkvud.
- Halo?
Zdravo, gđo Kar. Ovde gđa Fišer iz Emiline škole.
Zdravo, Sandra. Je li sve u redu?
Sve je u redu. Emili je ovde u kancelariji
i pitala je da priča sa vama. - Da, naravno. Dajte je.
Zdravo, mama. Hej, slatkišu. Šta je bilo?
Nema mi dinosaura. Htela sam da ga ponesem na umetničku emisiju.
Koji dinosaur? - Onaj sa velikim vratom.
Obojila sam ga u zeleno na Lijamov rođendan.
Sećaš se, nazvala sam ga Princeza?
Da, tačno. Kad to počinje, ta umetnička emisija?
Posle ručka.
Otiću da ga uzmem i doneću ti ga, u redu?
Dobro. - Ne brini, slatkišu. Rešiću to.
Vrati se na čas. - U redu. - Hej, slatkišu! - Da?
Nemoj zaboraviti za film večeras. - Važi, volim te!
Volim te puno! - Ćao. - Ćao.
Hvala što zovete Glineno tlo
gde voda i zemlja stvaraju magiju.
Ovde Nora. Kako mogu da vam pomognem?
Zdravo, Nora. Ja sam Ejmi Kar.
Moja kćerka Emili je tu slavila rođendan prošle nedelje
i htela sam da svratim i pokupim grnčariju koju je napravila.
Da, naravno. Odvojiću je. Znate li šta je to bilo?
Brontosaur. - Dobro, kako izgleda? - Obojila ga je u zeleno.
Je li to onaj što leti, jer neki od njih mogu leteti, pa...
Brontosaur. Onaj sa...
Izvinite, onaj sa čime?
Izvinite, onaj sa dugim vratom.
Da, razumem, razumem. Sigurna sam da ću ga naći
ovde negde.
Mama. - Ma daj. - Kako se ono ona zove?
Emili je ime.
Savršeno. Staviću ga u registar za vas.
Važi, hvala puno. - Svratite kad god, gde voda i...
Zdravo, mama. - Imam je, Geri. Kako si, dušo? - Džogiram.
Kaže da trči. - Mogu li pozvati kad završim?
Uskoro se ukrcavamo.
Mislila sam da se vraćate u ponedeljak.
Trebali smo, ali Nensi je zvala i hoće da
slavi Piterov živo sutra. - O, dobro.
Mislim da bi bilo dobro za tebe da budeš okružena drugim ljudima.
Da, sigurno bi bilo, ali ne znam
kako se deca osećaju. Znaš, da li će ih to vratiti nazad.
Biće to dobro za njih, Ejmi. - Dobro onda.
Samo razmisli o tome, dušo. - Da.
Da, hoću. - Uvek možeš otići ranije.
Slušaj mama, moram da idem. - Pitaj je za auto. - Šta?
Auto. - Tačno. Možeš li pokupiti auto za nas
u sevisu? Spreman je, ali nećemo stići da ga pokupimo.
Čuvaj se
i ne zaboravi auto, u redu? - Da, pokupiću auto.
Hvala ti, dušo. Volim te.
Servis auta. - Zovem u vezi auta mojih roditelja.
Kako se prezivaju? - Doneli.
Da, sve je spremno. Pokupićete ga?
Da, doći ću uskoro.
Mogli bi sačekati. Ulica je blokirana. - Fontana?
Da, policija je postavila barikade.
Mislim da je bio udes, ne znam.
Verovatno neki idiot na telefonu.
Važi. Doći ću kasnije onda. - Bićemo ovde. - Hvala.
Da li vas neko juri? - Šta? Halo?
Bože! Izgleda kao veštica iz Blera. - Zašto video poziv?
Sreda je izgleda najbolja za sve. - Šta?
Da budemo zajedno. Pričali smo o tome, sećaš se?
Sreda svima odgovara. Suzan će se vratiti do tad. - Dobro.
Je li tebi sreda ne odgovara?
Ne, izvini. Dolazi mi čovek da mi popravi zid.
Šta mu se desilo? - Noa je napravio rupu u njemu.
Bože. Mekenzi kaže da je neka deca
maltretiraju u poslednje vreme.
Pa, nije tako rekla, ali kaže da su bili zli.
Da, te toksične aplikacije. Odvratni su jedni prema drugima.
Rekla je da se to desilo u školi. - I tamo? Super.
Vidiš, on mi ništa ne govori.
Vidi, samo hoću da budem sigurna da ste svi dobro
zbog te godišnjice...
Ne znam koju pravu reč da upotrebim.
Samo, ne znam. - Znači zato je video poziv?
Da! Brinem za tebe. Je li ti išta rekao?
Ne znam. Imam osećaj da ga više ne poznajem.
Bila je teška godina.
Znam da je bila. Ali vrlo je važno da pričaš sa njim.
Da, pokušavam. Iskreno mislim da me mrzi.
Prestani. Znaš da to nije istina.
Provedi dan u mojoj kući i pokušaj da mi kažeš to.
Korsitio bi mi dan bez Boba, ne izazivaj me.
Kako god, poenta je da te Noa voli
iako ti on to retko govori. - Vrlo retklo.
Šta god on uradio, to se nikad neće promeniti.
Znaš zašto? Jer si sjajna majka. U redu? - U redu.
Ne zaboravi za sredu. Ti, ja i Suzan. I vino.
Hvala, Heder. - Naravno. - Ćao.
Siri, ne uznemiravaj. - Ne uznemiravaj uključeno.
Hej, ja sam. I dalje sam na poslu.
Samo mislim na tebe, to je sve.
Mislio sam da te probam, nema veze.
Hteo sam da uzmem picu kad krenem kući
za decu dok smo ti i ja na večeri.
I kad smo kod toga, rezervisao sam u pola devet.
Nije kasno, zar ne? Tražio sam između sedam i pola osam,
ali nijedan termin nije bio slobodan. Brbljam.
Ako budeš pričala sa Noom, reci mu da mi pošalje poruku
šta on i Emili hoće na pici. Moram da idem. Volim te.
Ovo je poruka
od policijske stanice Meriona.
Sve Lejkvud škole su zaključane zbog trenutnog incidenta.
Apelujemo na roditelje da ostanu mirni
i da se uzdržavaju od vožnje u bilo koju školu
jer bi to moglo poremetiti napore organa za sprovođenje zakona.
Policija Lejkvuda obaveštava
da će nalozi na društvenim mrežama i dalje raditi
dok više informacija ne bude dostupno.
Molimo za vaše strpljenje i razumevanje dok se bavimo
sa ovim. Hvala vam.
Hvala vam što zovete osnovnu školu Lejkvud.
Sve linije su trenutno zauzete. Molimo vas...
Halo? - Gđo Fišer, ovde Ejmi Kar.
Šta se dešava?
Još ne znamo.
Policija kaže da ste zaključani.
Molim vas recite da je sve u redu. Je li Emili dobro? - Dobro je.
Dobro je. Dobro smo.
Ne dešava se ovde, nego u srednjoj školi. - Šta? Recite mi.
Šta se dešava? - Stvarno je loše.
Treći i četvrti razred...
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Hej, ja sam. Molim te nazovi me kada vidiš poruku.
Nešto se dešava u tvojoj školi.
Krenula sam kući. Molim te, nazovi me.
Sranje.
Hajde. - Ejmi! Mekenzi je tamo!
Heder, jesi pričala sa njom? - Ejmi, napadač je u školi!
Mislim da je neko upucan. - O, Bože!
Vozim tamo upravo. I Bob je krenuo.
Ne mogu da verujem! - Jesi pričala sa Mekenzi?
Ne mogu da je dobijem. Bože! Sklonite se sa puta!
Usredsredi se na vožnju. Ja ću pokušati da je dobijem, u redu?
Gde je Noa? Jesi pričala sa njim? Je li ustao?
Ne, i dalje je u krevetu.
Pitaj ga je li video Mekenzi.
Ne mogu da dobijem nijednog njenog druga.
Nije otišao u školu danas. Ostao je kući.
Šta? Ne, nije.
Videla sam ga da ulazi u auto sa rancem jutros. - Jesi sigurna?
Da. Bob zove. Moram da idem.
Čekaj, nemoj! Sranje! Bože!
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Noa, ja sam. Nazovi me čim vidiš poruku, molim te.
Nazovi me.
Sranje!
Naši dispečeri imaju
neobično veliki broj poziva. Molimo vas, ostanite na liniji.
911, šta je hitno? Halo?
Moj sin je učenik u srednjoj školi Lejkvud. Neko je tamo sa pištoljem.
Gospođo, kažete da je vaš sin
učenik u srednjoj školi Lejkvud? Je li to tačno?
Da, ne mogu da ga dobijem. Pokušavam da odem tamo.
Kako se zovete, gospođo? - Ejmi Kar.
U redu. Ejmi, policija je postavila scensko područje
u centru Lejkvuda. Znate li gde je to?
Da, da. - Čim učenici budu evakuisani,
prebaciće ih autobusom do njihovih roditelja.
Ne mogu da odem tamo. Nemam auto,
a veoma sam daleko. Džogirala sam.
Možete li pitati nekog da vas pokupi i odveze tamo?
Molim vas, recite mi šta se dešava. Je li moj sin...
Možete li potvrditi da li je otišao u školu?
Žao mi je. Nemam tu informaciju, Ejmi.
Ali ako se čujete sa sinom, probajte nas kontaktirati ponovo.
Bio je kući kada sam otišla. - Slabo vas čujem.
Spavao je, a sada...
Ejmi, pronađite prevoz do centra grada.
Ako nas nazovete ponovo, možete mene tražiti. Zovem se Dedra Vilkinson.
Dedra Vilkinson. - Spojiće vas sa mnom ako budu mogli. - Hoće?
Ako budu mogli. Telefoni neprestano zvone ovde, Ejmi. U redu?
U redu. Hvala vam puno. - Nema na čemu.
Dedra Vilkinson.
Zdravo, dobili ste telefon
Heder Jucid, terenskog direktora Merion YMCA
gde su briga, čast, poštovanje i odgovornost naše vrednosti.
Ne mogu odmah da primim vaš poziv,
ali ako mi ostavite vaše ime, broj telefona
i vreme kada ste nazvali, nazvaću vas što je
pre moguće. Hvala vam i prijatan dan želim.
Heder, ja sam. Moraš doći po mene.
Pokušavam da dođem
do centra grada, ali sam udaljena osam kilometara od kuće
i treba mi prevoz. Molim te, nazovi me.
Centar Lejkvuda, šest kilometara. Procenjeno vreme trčanja jedan sat.
Siri, nazovi Suzan. - Zovem Suzan.
Zdravo, Ejmi. - Hej, Suzan. Ja sam. Čuješ li me?
Da. - Jesi čula šta se dešava?
Moraš doći po mene. - Ejmi, žao mi je. - Da, treba mi prevoz.
Nisam kući. U Čikagu sam zbog posla. Neću se vratiti do utorka.
Važi, nema veze.
Siri, put do centra Lejkvuda, najbrža ruta.
Započinjem rutu. - Sranje.
Krenite stazom Rouzvud kilometar, onda skrenite levo.
Hajde! Bože!
Naši dispečeri imaju
neobično veliki broj poziva. Molimo vas, ostanite na liniji
dok ne dobijete operatera.
Policija Lejkvuda.
Moj sin je učenik u srednjoj školi Lejkvud.
Kako se zove, gospođo? - Noa Kar.
Gospođo, postavili smo scensko područje
gde se možete sastati sa svojim detetom.
Da, pokušavam da odem tamo...
Morate otići u scensko područje što pre.
Pokušavam. Možete li potvrditi da li je u školi?
Izvinite, šta? Rekli ste da je učenik?
Da, jeste, ali nisam sigurna da li je otišao u školu danas.
Komšinica mi je rekla da ga je videla.
Izvinite, mi to ne znamo.
Nema šanse da znamo da li je otišao ili nije... - Stanite!
Gospođo...
Hej! Stanite! Čekajte!
Sranje! Halo?
Sranje! Nazovi Nou.
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Možete videti sa našeg snimka uživo
gde vidimo da nekoliko grupa učenika upravo izlaze.
Više učenika treba da izađe sada.
Naši reporteri su na terenu. - O, Bože.
Pričali smo sa jednom učenicom pre nekoliko minuta.
Opisala nam je situaciju u školi.
Ljudi su trčali, tako da sam i ja.
Onda nam je gđica Dvajer rekla da odemo u učionicu
i ugasimo svetla kao što smo vežbali.
Ali čuli smo mnogo pucnjeva i bili smo uplašeni
da će pucati kroz vrata.
Prevoz bukiran. Vaš vozač će doći za pet minuta.
Sa jurišnim oružjem
i verovatno više žrtava.
Ali ponavljamo, ovi izveštaji još nisu potvrđeni.
U redu, Deni. Jesu li roditelji uspeli
da dođu do dece? Da li su stupili u kontakt sa njima?
To je drugi deo ovoga.
Nepoznat broj. - Halo? - Ovde sam da popravim...
Ko je to? - Ovde Džeri. Došao sam da popravim zid.
Ne mogu da pričam. Moram da idem.
Zakazali smo između deset i podneva, zar ne?
Desio se hitan slučaj. Moram da idem. - Ali ovde sam.
Čekajte! Jeste još tu?
Da, šta ste rekli? - Jeste li tu kod kuće?
Da, ispred kuće sam. - Vidite li beli kamionet?
Vidim li šta? - Na mom prilazu?
Vidite li beli kamionet? - Ne, vidim samo auto.
Sranje!
Auto servis. Ovde S. Dž..
Ja sam Ejmi Kar. Pričali smo ranije. - Da.
Oko auta mojih roditelja. - Da, da.
Nadala sam se da mi možete pomoći oko nečega.
Vidite li išta šta se dešava u školi?
Slušajte gospođo, policija je blokirala ulicu.
Moj sin je učenik u toj školi.
I pokušavam da saznam. Možete li prići ikako?
Možete li proveriti? Znam da je čudno.
Ako je rizično, nemojte. - Ne mogu.
Nije da ne želim, ali mnogo policajaca
je napolju. Rekli su svima da ostanu unutra.
Samo moram da znam da li je on tamo. Možete li, molim vas?
Neće mi reći.
Znam. Ali ako je njegov auto tamo, znaću da jeste.
U pitanju je beli kamionet.
Molim vas, S. Dž.. Mnogo sam uplašena.
Moj otac Geri Doneli dolazi kod vas godinama.
Poznaje vlasnika. Je li tu vlasnik Čak?
Čak nije tu danas. - Ali setio bi se mog sina.
Moj otac kad je vodio tamo dok je bio mali.
Molim vas, kada bi samo mogli...
Koji auto je u pitanju?
Beli Ševi Silverado.
Broj registracije 763...
To su prva tri broja.
Biće na parkiralištu za učenike.
Molim vas, S. Dž.. Preklinjem vas.
U redu. Nazvaću vas kada proverim. - Hvala vam.
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Noa, ja sam. Molim te, nazovi me čim vidiš poruku.
Moram da znam jesi li dobro. Nazovi me.
Niko od policije još nije ušao unutar
zgrade ili pokušao da govori...
sa osumnjičenim.
Heder! Ja sam. Čuješ li me?
Ejmi, gde si ti? Svi smo ovde, svi roditelji.
Ovde smo u centru. - Da, šta kažu?
Ništa, samo da čekamo. Ništa ne govore. - Sranje.
Ne mogu da dobijem Mekenzi. Je li je Noa video? - Šta?
Šta je rekao?
Još ga nisam dobila. - Ni ona nije ništa čula.
Ne znam, Bobe! - Heder, možeš li doći po mene?
Ejmi, ne mogu sada otići odavde.
Moram biti sigurna da je Mekenzi dobro.
Molim te, moram i ja biti tu. - Ne mogu.
Možeš li pitati Boba?
Ne mogu još otići odavde.
Zašto nam ništa ne govore?
Molim te, Heder. Moram doći tamo.
Čekaj. Nešto govore.
Čekaj! Šta kažu? - Samo sekudnu. Ne čujem vas!
Moram da idem. - Ne prekidaj! Heder!
Vaš prevoz dolazi za četiri minuta. - Ma daj.
Naši dispečeri imaju
neobično veliki broj poziva. Molimo vas da ostanete na liniji
dok vam se ne javi operater.
Nepoznat broj.
Halo? Ko je to? - S. Dž. je iz Auto servisa.
Jeste videli nešto? Jeste videli njegov kamionet?
Da, tamo je. Beli Silverado.
Jeste sigurni da je njegov?
Da, da, 73626. Upravo gledam u njega.
Ako čujete nešto, ako vidite nešto...
Mnogo toga ima da se vidi.
Ako vidite tinejdžera sa braon kosom,
ima crne patike sa žutim pertlama.
Ako ga vidite, možete li me nazvati. - Da, u redu.
Mnogo vam hvala.
Radite šta morate, u redu? Ja sam ovde.
Hvala vam, S. Dž.. - Naši dispečeri imaju
neobično veliki broj poziva. Molimo vas, ostanite na liniji...
911, šta je hitno?
Halo? Moj sin je u školi.
Policija je na licu mesta, gospođo.
Da, pokušavam da dobijem Dedru. Ona je dispečer.
Rekla je da možete proslediti moj poziv.
911 dispečer? - Da. Njeno ime je Dedra Vilkins.
Rekla je da možete proslediti moj poziv.
U redu, gospođo...
Gospođo, prosleđujem vas. - Hvala vam.
Ovde Dedra Vilkinson, gđo Kar. Jeste tu?
Zdravo, ja sam. - Je li vas sin kontaktirao?
Jeste se čuli sa njim? - On je u školi.
Jeste pričali sa sinom? - Ne, ali njegov auto je tamo.
Njegov auto je ispred škole?
Jeste stigli do centra?
Pokušavam da dođem tamo. - Jeste li dobro?
Pričajte sa mnom, gđo Kar. - Osećam se ošamućeno.
Imate li problema sa zdravljem? - Ne, ne.
Gde ste? Možete li sesti negde, gđo Kar?
Ne mogu da dođem do vazduha. - Dišite. Znate li lokaciju?
Gde sam jebote? Izgleda kao put 138 ili 134.
Put 134. Imate li osećaj da ćete se onesvestiti? - Ne, u redu je.
Probajte da dišete. Duboko udahnite.
Pokušavam, zvala sam prevoz. - Dobro, dobro.
Šta? - Šta nije u redu?
Bože. Kaže da je 15 minuta odavde. Bio je ovde.
U redu, smirite se. Neću vas napustiti
dok ne budete sigurni. Ostanite gde ste.
Ne, ne mogu. Moram nastaviti da se krećem.
Ako čekate prevoz, trebali bi ostati gde ste.
Ne, ne mogu. Moram da znam da je on dobro.
Razumem, ali morate ostati smireni, u redu?
Gđo Kar? Čujete li me? Jeste li dobro?
Ako ste dobro, prekinuću sada. - Hvala vam puno.
U redu, čuvajte se.
Halo? Je li to Prevoz?
Da, je li to Ejmi? - Da. Jeste li blizu?
Dolazim što je pre moguće,
ali trebaće mi 40 minuta. Velika je gužva u saobraćaju.
Ne, ne mogu čekati toliko. - Možemo li se naću u ulici 138?
Ludnica je. Ceo grad je blokiran. Probajte da me nađete u 138.
Da. Upravo idem tamo. - U redu.
Hvala vam.
Tražim GPS signal. - Ma daj! Gde sam ja? Sranje!
Sranje.
Dobro.
Auto servis. - Halo, S. Dž. je.
Jeste ga videli? - Ne, ali pretražili su mu auto.
Šta? - Da, mnogo policajaca je tražilo sa psima.
Zašto bi to radili? - Ne znam.
Halo?
Hej?
On je dobro dete.
Zašto bi pretraživali njegov auto?
On je dobro dete. On nije loše dete. Nije.
Noa. Zašto bi pretraživali njegov auto?
Noa. Jesu li pretražili njegov auto?
On je dobro dete. On nije loše dete.
Nepoznat broj.
Halo? - Gđo Kar, ovde Dedra Vilkinson.
Slušajte, detektiv Polson iz policije Lejkvuda
želi da priča sa vama. Možete, detektive.
Gđo Kar, ovde detektiv Ed Polson.
Došlo je do novog razvoja.
Hoću da obratite pažnju na ono što ću vas pitati
i hoću da mi kažete istinu. Razumete? - Da.
Imam neka pitanja o vašem sinu Noi. - Gde je on?
I dalje je u zgradi.
Šta to znači?
Nažalost, to je sve što vam mogu reći u ovom trenutku.
Šta to znači? - Imam neka pitanja za vas, gđo Kar.
Je li on dobro? Je li živ? - Verujemo da jeste.
Verujete? - Mogu li vam postaviti nekoliko pitanja, gđo Kar?
U redu. - Držite li neko vatreno oružje u kući?
Šta? - Oružje. Držite li oružje u kući?
Nekoliko pušaka. Išli su u lov zajedno.
A gde ih držite? - U podrumu.
A jesu li te lovačke puške osigurane?
Zaključane su pod šifrom.
A zna li vaš sin šifru, gđo Kar. - Ne. Ne bih rekla.
Samo lovačke puške u podrumu,
nikakve većeg kapaciteta, jurišne ili... - Ne.
Da li se sećate
da li je naručio neko oružje u poslednje vreme, gđo Kar?
Ne. Moram da znam da li mi je sin dobro.
Da li mislite da je naručio
bez vašeg znanja? Municiju? - Ne. - Futrole?
Ne. Zašto me pitate to?
Da li Noa uzima neke propisane lekove?
Gđo Kar?
Jeste tu? - Jeste i dalje tu, Ejmi?
Gđo Kar? - Escitalopram. - U redu.
Samo deset miligrama. - Jeste li primetili neke promene
u njegovom ponašanju? - Bio je uznemiren.
Koliko dugo mislite da se oseća uznemireno? - Od prošle godine.
Možete li reći zašto? - Otac mu je preminuo.
Pre koliko je njegov otac... - Pre godinu dana.
Danas je godina? - Ne, u nedelju.
Hvala vam, gđo Kar.
Ako čujete nešto o Noi, odmah nazovite 911
i tražite da vas direktno prebace na moj broj. Hvala puno.
Znamo da je među ovim
učenicima bar jedan nastavnik
i čuli smo da neko priča o nastavniku
koji je zaštitio njihov razred.
U redu, Suzana. Ako mogu da te prekinem.
Imamo potvrdu da je ženska žrtva upravo preminula.
Podlegla je povredama.
Imamo jednu ljudsku žrtvu u ovoj situaciji
i to je ženska osoba koja je bila negovana
u bolnici Lejkvud. Sada smo dobili informaciju
da je podlegla povredama.
Najgori je strah kada
prenosimo ovakve informacije.
Jedna osoba je upucana
u nogu, to smo čuli od učenika,
ali čuti da je neko izgubio život,
to je poražavajuće, pogotovo ako ste roditelj
koji ne može stupiti u kontakt sa svojom kćerkom.
Veoma teška situaciju
i srceparajuće je čuti opet
da je jedna ženska osoba proglašena mrtvom...
Moj tata je mrtav.
Pre dva dana je bio ovde, a sada...
Kako da prihvatim da mu je udes oduzeo život?
Tata, volim te i mnogo mi nedostaješ.
Noa je. Molim vas, ostavite poruku. - Noa, ja sam.
Slušaj, policija govori nešto užasno
i ne želim da im verujem, ali nemogu prestati da mislim...
Znam da ti nedostaje. Znam.
Znam da sam te naljutila zbog mnogo stvari.
I žao mi je. Ali volim te dušo, i želim da ti pomognem.
Molim te, pusti me da ti pomognem, Noa.
Hoću da budem bolja sa tobom.
Ako je ovo što kažu istina...
Želim da prestaneš.
Prestani, Noa. Ako čuješ ovo, molim te prestani.
Molim te pokupite Emili iz škole kada sletite.
Gđo Kar? Halo?
Videla sam vaš broj. Ovde je i dalje sve u redu.
Nadzornik kaže da roditelji mogu doći po decu
posle šest sati. Svi su u dvorani i svi su dobro. U redu?
Da, važi. - Sve je u redu.
Zato sam zvala.
Mogu li pričati sa Emili? Je li to u redu?
Naravno. Sačekajte sekundu da je dovedem.
Možeš li dobesti Emili?
Dođi ovde.
Tvoja mama. Hajde. - Halo?
Zdravo, slatkišu. - Zdravo, mama.
Jesi dobro? - Da. - Dobro je.
Slušaj, mislim da neću moći da te pokupim,
ali baka dolazi po tebe, u redu? Možda će malo kasniti.
Mama, gde ćeš biti? - Nisam sigurna.
Šta se dešava u Noinoj školi?
Pokušavam da saznam.
Je li on dobro?
Mama? - Tvoj brat...
Upravo idem po njega, u redu?
Možeš li mi dati gđicu Fišer?
Važi. Volim te, mama. - Volim i ja tebe. - Izvolite, gđice Fišer.
Halo? Gđo Kar?
Moja mama je u avionu.
Trebala bi biti tamo uskoro. - U redu.
Pokupiće je oko šest, sedam, možda kasnije. Ne znam.
Ne brinite, bićemo ovde. U redu?
Šta god vam treba, gđo Kar. Tu smo za vas. - Hvala vam.
Bože. Ovo je užasno.
Ne mogu da verujem da se ovo dešava. Žao mi je.
Čuvajte se.
Auto servis. - Halo? - Hej, opet S. Dž..
S. Dž.?
Kakav je to zvuk? Šta se dešava?
Konačno sam uspeo da izađem.
Slušajte, ne znam šta se događa,
ali policija pretražuje još vozila. - Zašto?
Ne znam, ali rade to.
Vidim jedno, dva, pretražuju četiri auta.
Uz njih su i psi
kao što je bilo i sa autom vašeg sina.
Dobro. Nazovite me ako vidite još nešto.
Hoću. - To je sjajno. Hvala, S. Dž..
Halo? - Heder! - Ejmi? Na putu smo za bolnicu.
Bože, je li Mekenzi dobro? - Dobro je. Upravo je izašla.
Jesi pričala sa njom? - Samo minutu. Ispustila je telefon
kada je trčala. - Je li rekla nešto o Noi?
Ne znam. - Ne znaš?
Nisi pričala sa njim?
Ne znam, Ejmi. Bila je baš uznemirena.
Nisam imala vremena da je išta pitam.
Nazovi me čim čuješ nešto, molim te.
Naravno, hoću.
Halo? Ko je to? Noa!
Mama, upomoć. - Srce, jesi dobro? Čujem te. Jesi dobro?
Čujem te. Reci mi šta se dešava. - On je ovde.
Ko je tu? Šta? Noa! Sranje!
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Izgubila sam te, šta se dešava? Reci mi! Nazovi me!
Noa je. Molim vas, ostavite poruku.
Dolazim po tebe.
Hajde.
Bože.
911, šta je hitno? - Halo? - Gđo Kar?
Ovde Dedra Vilkinson. - Pričala sam sa njim.
Pričala sam sa sinom. - Šta vam je rekao?
Rekao je, ne znam, zvučao je uplašeno. I dalje je unutra.
Rekao je da je neko tu ili da dolazi. Ne znam.
Je li rekao ko dolazi?
Rekao je 'ovde je'. Tako je rekao.
Prebacujem vas kod detektiva Polsena. Molim vas, sačekajte.
Gđo Kar? - Šta se dešava? Recite mi nešto, molim vas.
Sin vas je nazvao? - Rekao je 'ovde je'.
Je li rekao još nešto? - To nije on, zar ne?
Sa jednim roditeljem sam na vezi.
Zašto ste pretražili njegov auto?
Pretražili smo njegov auto pre nego što smo
potvrdili identitet osumnjičenog.
Da, ali ste posle toga pretražili još nekoliko auta, zar ne?
Morate da slušate. Da, jesmo, gđo Kar. - Nije moj sin, zar ne?
To pokušavam da vam kažem!
Samo me saslušajte minutu, gđo Kar. - U redu.
Vaš sin nije napadač, u redu?
Nije vaš sin. Nije on napadač.
Zašto ste me naterali da mislim da jeste?
Uveravam vas da to nije bila moja namera, gđo Kar.
Zašto ste me pitali sve te stvari?
Jer sam morao. On je i dalje u zgradi.
Onda ga izvucite napolje.
Radimo na tome, gospođo.
Izbavili ste ostalu decu, zašto ne možete i mog sina?
Vidite gđo Kar, pet ljudi
je barakadirano u školskoj laboratoriji za hemiju.
Vaš sin je jedan od njih, ali takođe je i osumnjičeni, u redu?
Moramo biti vrlo pažljivi. - Ko je on?
Osumnjičeni? To vam ne mogu reći. - Jeste li pričali sa njim?
Nisam ja lično, ali pregovarački tim jeste
i što duže budemo održavali kontakt sa njim,
šanse su nam bolje. - Je li on učenik?
Ni to vam ne mogu reći.
Gđo Kar, razumem da želite...
Bar mi to recite.
Ako je učenik, bar ima neke šanse
protiv njega. - Molim vas, gđo Kar.
Nije učenik, u redu?
Ko je on? Zašto radi ovo?
Radimo najbrže što možemo da to skontamo.
Kako neko ima toliko oružja?
Ne znam, ali ima ih. - Onda mi recite šta znate.
Naš pregovarač je u kontaktu sa njim.
Rekao sam vam to. Radimo sve...
Da, ali on ne drži sina vašeg pregovarača.
Drži mog i ima 15 jebenih pušaka
ili šta ste već rekli! Uradite nešto!
Gđo Kar, radimo sve što je u našoj moći
da izbavimo vašeg sina. Ako vas nazove ponovo...
Čekajte! Rekli ste da ima pet,
pet ljudi je u laboratoriji, zar ne? Rekli ste to.
Pet ljudi, da. Uključujući i osumnjičenog.
Auto servis.
S. Dž., Ejmi je. Slušaj, moraš uraditi nešto za mene, molim te.
Ta auta koja su pretraživali na parkingu.
Da? - Možeš li proveriti tablice?
Daleko su. - Možeš li ih uslikati i zumirati?
Možeš li uraditi to i proveriti državnu bazu podataka?
Vi ste inspekcijska stanica, zar ne?
Možete proveriti koja auta su registrovana. - Da, da.
Moram da znam imena. - Zvaću vas čim ih dobijem.
Hvala vam puno.
Za 30 metara skrenite na put Benok.
Procenjeno vreme do puta 138, 31 minut.
Vratite se na Riversajt put da nastavite rutu.
Preračunavam. Novo procenjeno vreme do odredišta 11 minuta.
Auto servis. - S. Dž. je. Nabavio sam tablice.
Sjajno. - Hoćete osiguranje ili?
Ne, imena vlasnika.
Da, imam sva imena i adrese.
Moram ovo uraditi brzo. Hoćete prvi?
Možete li mi poslati skrinšot? Nemam olovku.
Hvala puno, S. Dž.. - Da, naravno.
Nadam se da će sve dobro ispasti.
Zdravo, dobili ste telefon
Heder Juclid, terenskog direktora...
Ejmi. - Hej, jesi u bolnici?
Da, u svetoj Mariji smo. - Je li ona dobro?
Da, samo uganuće zgloba. - Kako je Noa? - I dalje je unutra.
Bože, Ejmi. - Znam. - Baš mi je žao.
Mogu li pričati sa Mekenzi? - I dalje ima jake bolove.
Znam, ali stvarno moram pričati sa njom. Molim te.
Dobro, čekaj sekundu.
Mekenzi, jesi li dobro?
Da, bila sam daleko kad se to dogodilo.
Znači nisi videla ko je to uradio? - Ne.
Slušaj, moraš uraditi nešto za mene.
Možeš li mi samo reći znaš li ova imena
koja ću ti reći sad? - Dobro. - Čekaj.
Tajler Vilks. - Ide sa mnom u razred.
Dobro. Don Flores. - Nju ne znam.
Ali ide u srednju školu? - Mislim da ide. Mislim da je ona završna.
Znači ona vozi. - Da. - U redu.
Ejmi, šta radiš? - Sačekaj, Heder.
Gabriel Falon. - Ne. - Znaš li ga ili nju?
Ne, ali Džulia Falon zna. - Gejb je njen otac.
Znači ona verovatno vozi očev auto.
Robert Elis. Neki učenik sa tim imenom?
Neko sa prezimenom Elis?
Izvini, razmišljala sam. Ne. - Skroz si sigurna.
Ejmi, rekla je ne. - Nije čuvar ili nastavnik? - Ne.
Sigurna si? - Da, ja radim godišnjak. - To je sjajno.
Zovi posao. - Pozivam posao.
Hvala vam što zovete
odeljenje za poreze okruga Merion.
Prebacujem na Grega Majnora. - Zdravo, ovde Greg.
Greg, Ejmi je. - Bože, Ejmi. Upravo sam čuo šta se dešava
u školi tvoga sina. - Slušaj, možeš li me nazvati sa tvog mobilnog?
Šta? - Molim te, Greg. Nazovi me.
Dobro, dobro. Odmah ću.
Greg? - Jesi dobro?
Treba mi da podigneš unutrašnje drajvove.
Treba da mi izvučeš nečije podatke o stanju. Zove se Robert Džon Elis.
415, apartman 2, Fejbri.
Dobro, zašto izvlačim te podatke?
Treba mi njegov broj telefona. - To je ilegalno, Ejmi.
Znam Greg, ali moraš ovo da uradiš.
Zato si morao da me nazoveš sa mobilnog.
Nisam htela da upadneš u probleme. Molim te.
On je u školi. Drži mog dečaka.
Diobro, u redu. Odmah ću.
Sranje. - Dobro, evo ga. - Hvala ti.
Robert Džon Elis, 31 godina,
nije plaćao porez od 2016.
Prihodi od socijalnog, posle tog samca, nema izdržavanih lica.
Dobro. Ima li i dalje broj telefona?
Da, valjda je i dalje validan.
Možeš li mi ga poslati, molim te? - Naravno, da.
Rekao si da je podneo prijavu 2016? Za koji posao?
Škola Lejkvud. - O, Bože.
Od 2014. do 2016. - Je li bio nastavnik?
Ne, bio je uslužni radnik. Ejmi, jesi li dobro?
Greg, moram da idem. - Naravno. - Halo?
Hej, ovde vaš prevoz.
Gde ste? Upravo dolazim na 138.
Upravo sam sišao sa puta Hil Ridž.
Nisam na Hikrestu, nego na 138. - Jeste to vi?
Da, Ejmi je. - Ne, mislim na sivu duksericu. Jeste to vi?
Da! Da, ja sam!
Idemo, brzo!
Destinacija srednja škola Lejkvud.
Procenjen dolazak 15 minuta.
Hajde, Greg.
Jedan, dva, tri. Možda deset.
Je li to dovoljno? Hoćete onda slušati?
A ta škola je tamo. To je to, to je zašto.
Sećam se da su se smejali kao da nisam znao,
kao da nisam bio tamo ili tako nešto.
Dosta mi je čekanja. Od danas će slušati.
A kada vidite i vi ćete slušati.
Halo? Jeste tu? Roberte?
Ko je to?
Zovem se Ejmi Kar.
Jeste iz policije? - Ne, nisam.
Stalno me zovu. - Zovu i mene. - Zašto?
Zato što je moj sin tu sa tobom.
Mislili su da je on napadač.
Je li on dobro? - Lažeš. Ti si iz policije.
Ne, kunem se da nisam. - Ko si onda?
Ja sam njegova mama i zabrinuta sam.
On je dobar dečak.
On je dobro dete. Svi su oni dobra deca.
Znam da si ljut i uplašen,
i povređen, ali od ovoga ti neće biti bolje.
Hoću da ovo prestane.
I ja takođe.
Reci mi kako mogu da pomognem. Reci mi šta mogu da uradim.
Sranje!
Pošta je puna i ne može primiti više poruka.
Sranje!
Hajde. - Pošta je puna... - Sranje!
Hajde.
Mama, nemam mnogo... - Lažeš. Ti si iz policije.
Nadam se da ovo nije poslednje što ću ti reći, ali volim te.
Ko si ti? - Molim te, sačuvaj ovaj snimak ako mi se nešto desi.
Izvinite, gđice. Jeste li dobro? - Da, dobro sam.
Nema pozivnog broja.
Halo? - Ovde detektiv Polson. Kako ste dobili taj broj?
Upravo ste stavili svu tu decu u rizik. Svoje dete!
Radio je u kafeteriji. - Znate ga? - Ne, ne.
Kako ste onda dobili broj?
Gđo Kar, kako ste dobili broj? - Je li to uopšte bitno sada?
Bitno je ako mi ne govorite nešto,
ako mu pružate podršku.
Čuli ste me. Je li zvučalo kao da ga podržavam?
Hoću da me slušate vrlo pažljivo, gđo Kar.
Ne zovite ga ponovo, u redu? - Kaže da želi da prestane.
Ne na način na koji vi mislite. Molim vas, pustite nas da radimo.
On drži mog sina. - Tako je. I verovatnoća da ga
izvučemo na sigurno se upravo mnogo zakomplikovala.
Molim vas, ne mešajte se, gđo Kar. Nema više poziva.
Vidite specijalce kako se približavaju zgradi upravo.
Nešto se definitivno dešava.
Kamera sa neba, Deni.
Specijalci su tamo. Specijalci su unutar srednje škole.
Kreću se u nekoj taktičkoj formaciji.
Rečeno mi je da je guverner
ponudio policiji Lejkvuda pomoć Nacionalne garde.
Izgleda da očajni dan konačno dostiže neki nivo...
Izvinite, imate li punjač za ajfon? - Samo za android.
911, šta je hitno?
Mogu li pričati sa Dedrom Vilkinson, molim vas?
Gđo Kar? Jeste to vi, Ejmi?
Ja sam. Zdravo. - Zdravo.
Jeste dobro? Kako se držite? - Ne baš dobro.
Jeste li i dalje na putu? - Da, ali sad sam u autu.
To je dobro. Kako mogu da vam pomognem?
Samo nisam htela da budem sama.
Razumem. Ovde sam ako me trebate. - Kako se ovo dešava?
Morate se držati. Bili ste baš jaki.
Jesam, ali nisam. - Jeste, Ejmi. Radite sve
što možete za svog sina.
Ne, jedva se držim. Nisam ga smela pustiti da ide.
Slušajte, ovo nije vaša greška, Ejmi.
Da, jeste. Trebala sam ga pustiti da ostane kući i ostaviti ga na miru.
Radili ste što i svaka majka.
Budili ste sina kada on to nije sam mogao.
Digli ste ga na noge i poslali ga gde bi trebao biti.
Zato što je on vaše dete i zato što ga volite.
Jednostavno. Niste znali da će ovako biti danas.
Niko nije. To je poenta.
I on to zna, gđo Kar. Ne krivi vas.
On se drži za vas sada. Drži se za tu ljubav.
Možda sam samo zvuk na drugoj strani
ove linije, ali tu sam za vas.
Molim se za vas, gđo Kar. Za vas i sve ostale. - Hvala vam.
Nema na čemu.
Ejmi, jeste i dalje tu?
Mislim da me detektiv zove. - Pustiću vas.
Morate primiti poziv, gđo Kar. - Hoćete ostati na liniji?
Da, sada odgovorite. Obećavam da ću ostati na liniji.
Samo odgovorite na poziv, molim vas. - Bože, dobro.
Jeste i dalje tu? - Jesam. - Ko je to?
Dedra Vilkinson je, detektive.
Ja sam dispečer sa kojim ste pričali pre.
Gđo Kar, osumnjičeni je prekinuo kontakt sa nama.
Šta to znači? Je li moj sin dobro?
Ne znamo. Narednik Brant
iz pregovaračke jedinice je na liniji. - Gđo Kar?
Izvinite, nisam htela da
pogoršam stvari. Samo sam htela da ga dobijem.
Razumem to i
ne bih to okarakterisala na taj način uopšte.
Zašto se ovo dešava? Zašto radi ovo?
Ne znamo. Ali znamo
da u posedu ima nekoliko pušaka
i pokazao je volju da ih iskoristi.
Kao što je detektiv Polson rekao, izgubili smo komunikaciju
sa osumnjičenim i ponestaje nam vremena. Treba nam vaša pomoć.
Da, naravno. - Uspeli ste da stupite u kontakt sa osumnjičenim
i uspeli ste da održite vezu sa njim. - Na deset sekundi.
To je deset sekundi duže
nego što sada dobijamo od njega. - Ne, ne.
Ne tražimo da budete pregovarač, ne uopšte.
Treba samo da mu odvlačite pažnju
dovoljno dugo dok specijalci dođu do hemijske laboratorije.
Šta ako kažem nešto pogrešno?
Pomagaćemo vam.
Rećićemo vam šta da kažete.
Ne, mogla bih reći nešto...
U redu je, Ejmi.
Ako ćemo uraditi ovo, moramo odmah.
Imate li pristup drugoj liniji, gđo Kar?
Ne, nemam drugi telefon, u autu sam. - Hej, evo ga.
Hvala vam. - Nema na čemu. - Gđo Kar, jeste našli drugi telefon?
Da. - U redu. Sačekajte.
Povezaćemo vas sa Robertom.
U redu, slušaćemo
i bićemo na drugoj liniji ako nas budete trebali.
Specijalci čekaju na severnoj strani škole.
Ne javlja se. - Možda je spustio telefon.
Samo ne prekidajte.
Roberte. - Halo? - Ejmi Kar je. - Na vezi je sa njim.
Ti si zvala ranije? - Da, tako je.
U redu, sada ga pitajte je li dobro.
Je li sve u redu, Roberte?
Jesi li ti dobro? Treba li ti medicinska pomoć? - Ne.
Sada pitajte za učenike.
Jesu svi ostali dobro? - Nisu svi.
Imamo moguću žrtvu.
Slušaj Roberte, mnogo sam zabrinuta za svog sina.
Je li on dobro? Je li to on? Je li to Noa?
Molim te, reci mi. - Pokušajte da odgovorite što vam Robert govori.
Roberte, je li on i dalje sa tobom? - Da.
Ne odvlačite pažnju na sina. Fokusirajte se na osumnjičenog.
Hej, hej. - O, Bože. - Pomeraju se.
Rekao sam im bez pomeranja.
Ko se pomera, Roberte? Ostani sa mnom.
Morate da slušate. Nema pomeranja!
Samo ga smirite. Recite mu da možete pomoći. - Slušajte!
Hoću da ti pomognem. - Specijalci su ušli u istočno krilo.
Požurite, molim vas.
Sa kim si pričala?
Pričam sa tobom, Roberte.
Pričam sa tobom. Čuješ li me?
Čujem da ljudi dolaze. Ti si lažov! Ti si policija!
Ne! Nisam policija!
Ko je tamo? - Kunem se da nisam policija.
Samo ga držite na liniji. Treba nam još vremena.
Hej! Gde je drugo dete? Onaj sa braon kosom?
Specijalci na 4. spratu. - Gde je otišao?
Recite mi gde je!
Ejmi, morate ga pozvati ponovo. - O, Bože.
Sačekajte. Izgubili smo ga.
Specijalci, sačekajte. Izgubili smo vezu sa osumnjičenim.
Pošta je puna i ne može više primati poruke.
Sranje!
Gđo Kar, jesmo vas izgubili? - Ne, ovde sam.
Bože! On zove.
Zove li vas napadač, gđo Kar?
Ne, to je Noa. Video poziv.
Gđo Kar, je li vaš sin sa napadačem?
Dušo, jesi li dobro? Noa? - Mama, ja sam.
Ne vidim te, ali te čujem. Gde si?
Pobegao sam. Krijem se u učionici francuskog. - Dobro, dolazim po tebe.
Dolazim po tebe, dušo. Ostani gde si. Volim te.
Volim i ja tebe mnogo. - Neka specijalci krenu odmah!
Policija dolazi, u redu? Izvući ćemo te.
Gde je drugo dete? Reci mi gde je. - Uplašen sam.
Tu sam, dušo. - Reci mi gde je!
U redu, izvinite! - Šta se dešava?
Specijalci ulaze u hemijsku laboratoriju.
Ne! Idu u pogrešnu prostoriju!
Učionica francuskog! Nisu u laboratoriji!
Molim vas, požurite! - Druga prostorija čista!
Ne! Noa! O, Bože! Dolazim!
Ne!
Gospođo! Odstupite! Svi se pomerite!
Sačekajte.
Još ljudi izlazi.
Noa!
Mama! - Noa!
Noa!
Mama! - Noa!
Jesi li dobro? Bože.
Volim te.
Zdravo, ovde Ejmi.
Ostavite poruku i nazvaću vas.
Gđo Kar, ovde detektiv Polson.
Rečeno mi je da ste se sastali sa sinom
i mnogo mi je drago da čujem to.
Takođe sam hteo da vam zahvalim. Znamo da nije bilo lako uraditi
to što smo tražili od vas, ali...
bili ste odlični.
Ejmi, Greg je. Samo sam hteo da se javim.
Nadam se da ste ti i sin dobro.
Upravo smo sleteli i čuli smo šta se dešava.
Je li Noa sa tobom? Je li dobro? Na putu smo da pokupimo Emili.
Hej, gđo Kar. S. Dž. je. Nadam se da ste sa sinom
i da znate da je auto vaših roditelja spreman.
Hej, Heder je.
Mnogo mi je drago da je Noa dobro i da ste svi kući sigurni.
Volimo vas i ovde smo ako vam budemo trebali.
Svrati, nazovi me. Šta god želiš. Tu sam.
Nadam se da se čvršće držite danas.
Znam da se mi držimo. Volim te. Ćao.
Hvala, mama.
Volim te, dušo. Čekaju te palačinke.
Trenutak previše strašan i tragičan
se nažalost desio ponovo.
Bivši učenik srednje škole Lejkvud, Robert Elis
je upao u školu u petak ujutru
i držao taoce nekoliko sati pre nego što su specijalci
izbavili grupu učenika koje je držao u učionici na 2. spratu.
Videla sam decu kako trče,
onda sam i ja trčala. Zatim nam je gđa Dvajer rekla
da odemo u učionicu i ugasimo svetla
kao što smo vežbali. Ali smo čuli još pucnjeva.
Plašili smo se da će pucati kroz vrata
ali on je prošao.
Zatim smo počeli da bežimo...
Hej, ja sam, Noa.
100. dan od kako radim ovo, objavljujem ovo.
Mislim da je 107. dan od kako se desilo to u mojoj školi,
našoj školi, ako... Da, znate.
Slušajući vas šta imate da kažete,
inspirisalo me da radim ovo, da se uzdignem.
Pretpostavljam da je danas neka vrsta prekretnice.
100 dana ovih snimaka. Mnogo toga se promenilo.
Stvari u mom životu su konačne počele
da idu na bolje.
Nije nestao. Nikada neće nestati.
Hoću da budem aktivan, hoću da pričam sa svima
zato što ovo mora da prestane. Trebalo je prestati pre.
Deca ne treba da idu u školu i da brinu da će im se ovo desiti.
I zato ću nastaviti da radim
šta god mogu da pomognem.
Jer znam da neki od vas ne mogu.
I nastaviću da govorim koliko je to pogrešno
jer nema drugog načina da se to kaže.
I zato neću ćutati... i nadam se da nećete ni vi.
# Uzmi moj glas
# i učini ga glasnijim
# učini ga divljijim
# oslobodi ga
# I uzmi moje reči
# učini ih mudrijim
# daj mi nešto
# u šta da verujem
# i osećam da mogu da pevam
# pevaću glasnije
# pa, pevaću glasnije
# Pusti to napolje
# Odnesi moje brige
# Dole do reke
# i skloni nevolje
# podaljee od mene
# Uzmi ovo srce
# i uučin ga jačim, prijaznijim
# Samo mi daj nešto
# u šta mogu da verujem
# I ako je to sve što mogu učiniti
# pevaću glasnije (Pusti to napolje)
# pevaću glasnije
# Pusti to napolje
# pevaću glasnije
# Pusti to napolje
# Pusti to napolje, Pusti to napolje
# Ti misliš da sam želeo rat
# Oh, ali nije to tako jednostavno
# Ništa dobro
# nije večno
# Oh
# Molim te, veruj mi
# da je sve što sam hteo
# samo malo mira..
# Ooh, ooh
# pevaću glasnije
# (Pusti to napolje, Pusti to napolje)
# (Pusti to napolje)
# I'm gonna sing louder
# (Pusti to napolje)
# (Pusti to napolje, Pusti to napolje)
# Oh, pusti to napolje
Preveo Dejan Stević
Obrada: suadnovic