Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
STRAŠILO
Hej, je li ona ovdje? -Da.
Ledeno je!
Hajdemo!
Kako ide?
Loše.
Eno ga.
Gad.
Nadao sam da ćeš doći. Moramo porazgovarati.
Pripazite na njega.
Stanje nije dobro.
Ti si nam zadnja nada.
On je rođak obitelji Artemjev iz Ulice breza.
Izašao je iz šume prije jedan sat.
Rastavljao je pušku
i slučajno je upucao u trbuh.
To nije moj problem.
Molim te, pomozi. Nitko drugi ne može.
Ne mogu.
Ako žena umre, doći će inspektori.
Izvrnut će selo naglavačke.
Liječnica nam je zelena.
Ne može joj pomoći. Želi je poslati u grad.
Ne mogu...
Ne mogu je odvesti u grad. Umire.
Što ako umre na putu?
Dvoje djece ostat će s tim kretenom.
Posljednji te put pitam.
Molim te.
Morat ćemo je odvesti u grad.
Ostavite nas nasamo. -U redu.
I vi idite. -U redu.
Ona će biti dobro.
Nikad me više ne zovi ovamo.
Uzmi.
Kupi si hrane.
Nemoj kupiti votku.
Ima li novosti?
Ne.
I što sad?
Potražit ćemo je u gradu.
Zamolio sam prijatelja detektiva za pomoć.
Istražuje i javit će mi se.
Je li dobar?
Jest.
Čuj...
Nemoj kupiti votku.
203 rublja.
Pogledaj je.
Izvolite? -Jedan kruh.
Rekla sam "kruh". -Nemamo ga više.
Molim?
Nemamo kruha. -Pa tu je.
Vidimo ga. -Nemamo kruha.
Više nemamo kruha. -Gubi se!
Vidim kruh. -Nema ga! Van!
Zar si glupa? Gubi se!
Jebi se! -Što?
Hej, smiri se.
Diži se! -Ne dolazi ovamo!
Gubi se!
Idemo unutra. -Ne vraćaj se!
Zdravo.
U četrdesetima smo,
a oduvijek želimo djecu.
Njegova alatka više ne radi.
Treba je popraviti.
Pokušali smo sve. Balzame, ljekovito bilje...
Čak smo otišli liječniku u gradu. Ništa nije pomoglo.
Skini hlače. -Molim?
Skini hlače. -Učini to, Volodja!
I gaće.
Što? -Skidaj gaće!
Makni ruku.
Makni ruku. -Poslušaj je!
Ne vjerujemo iscjeliteljima,
ali čuli smo za vas.
Svi kažu da doista pomažete ljudima. Zato smo došli.
Idi zapaliti. -Ne pušim.
Onda idi na WC. -Nije mi sila.
Ljuba, idi!
Ljuba, izađi.
Što želiš?
Molim vas, pomozite mi.
Rekla sam ti da ne dolaziš.
Dat ću vam sve što imam.
To je nemoguće.
Molim vas! Samo mi vi možete pomoći.
Ne.
Znam da možete.
Odlazi! -Neću.
Već sam ti rekla. Zaboravi!
Gubi se!
Rekla sam da odeš!
Zdravo.
Pomozite našoj baki.
Makni se! Ne diraj me!
Što to radiš?!
Želiš biti mama psiću?
Ne vjeruješ mi?
Ne vjeruješ. Ali mogu ti to ostvariti.
Pusti me!
Rodit ćeš psića! -Pusti me!
Idemo van.
Hej, ti! Što radiš ovdje?
Je li izašla odande? -Da.
Recite vlasnici. Možda je ukrala nešto.
Zdravo!
Molim vas, dođite ovamo!
Je li dobra kirimpa? -Da.
Dobro je sviraš? -Da.
Znate li vi svirati? -Ne.
Želite li pokušati? -Ja?
Hoćeš da sviram? -Da.
Tvoju kirimpu? -Da.
Ovako? -Da.
Maknite se od mojeg sina! Idemo!
Gubi se, kujo!
Vidim da vam je ponestalo drva.
Sin i ja smo vam ga dovezli.
On je počeo mucati. Možete li ga pregledati?
Dosad nikad nije mucao.
Možda su ga maltretirali u školi.
Ili je možda stvar godina.
Ne znam zašto muca.
Ilja, reci teti kako nam je bilo na izletu.
Jutros smo išli u šumu.
Nabavili smo drva za sebe i za vas.
Tako je. Uvijek može biti gore.
Reci teti kako ti je u školi,
kako ti je s prijateljima.
Petja ide u drugu školu,
ali ja se igram s njim.
Imam i prijatelja Filipa, ali on je bolestan.
Izađi.
Van!
Nećete učiniti ništa? Zar niste policajac?
Govorim vam to još od proljeća!
Pronađite vlasnike i kaznite ih!
Napušteni psi trebali bi nositi brnjicu!
Ili biti zavezani na lancu!
Suludo je! Gotovo su me izgrizli!
Ako ne učinite ništa, požalit ću se ministarstvu!
Ministar mi je prijatelj iz škole!
Ljudmila, nemoj se pozivati na veze.
Zar si nisi sama kriva?
Kako sam si sama kriva?!
Stalno te viđam kako provociraš te pse!
Misliš da sam glup?!
Lako je tako naći krivca, ha?
Svi su te vidjeli. -Prijavit ću se!
Bockala si Mihajlovljeva psa štapom!
A što si ti radio ondje? Špijunirao me?!
Zatvarali smo trgovine na crno koje si prijavila!
Žalim se na njih već tri godine!
Krijumčari su otišli u grad. Zaradili su hrpu love na votki.
Jesi li to znao?
Kad smo već kod pasa, vidi tko je došao.
Gubi se.
Ti to mene tjeraš?
Ozbiljno? -Rekla sam da odeš.
Vidite, policajče, tjera me kao da sam pas!
Tražim malo poštovanja! -Smiri se, Ljudmila.
Obećavam da ću se pobrinuti za pse.
Kupit ću otrov i riješiti ih se sama!
Radi što hoćeš. Dosta mi te!
Vidiš što trpim svaki dan?
Ona provocira te pse.
I ja bih je napao na njihovu mjestu!
Ima li novosti?
O čemu? -Znaš o čemu.
Još ništa.
I dalje je tražim. -Tražiš već neko vrijeme.
Hej, pa imam samo dvije ruke.
Ne znam ni koga pitati.
Mislim da moramo početi tražiti na drugome mjestu.
Kad ti trebaš nešto od mene, mnogo si brži.
Bez brige, naći ćemo nešto.
Mislim da je moramo tražiti u gradu.
Da je ona još ovdje, moji bi je kolege već našli.
A što ako je ne nađeš u gradu? -Siguran sam da je ondje.
Lako se skriti u velikom gradu.
Znaš li svirati kirimpu? -Kirimpu?
Pokušao sam dok sam bio u školi.
Ali danas više ne znam. A ti?
Zatvori vrata.
Opet oni...
Ima različitih vrsta parazita.
Salmoneloza... Sigurno je neki parazit.
Jedeš puno sirovih jetrica. Što ako naša beba dobije crve?
Pojela sam ih samo jedanput. -Nebitno.
Ti ih svaki dan jedeš, ali nemaš crve.
Kad smo kod jetara, što kažeš na to da počnemo prodavati ostatke mesa?
Nema šanse. Šaljemo ih mojoj mami.
Dio ćemo slati njoj, a dio prodavati.
Hej, ti! Mi smo sad na redu! -Prestani.
Pusti je.
Ne mogu je podnijeti! -Zašto?
Nije prava iscjeliteljica. -Kako znaš?
Vara ljude da bi zaradila za votku.
Nisi je vidjela pijanu na ulici?
Što ako doista iscjeljuje?
Lažljivica je. Laže. -A ti si stručnjak za to.
Jednostavno znam. Uvijek je pijana.
Zar nisi primijetila? Pogledaj je.
Prestani.
Požurite se.
Nemojte je namakati. Dođite sljedeći utorak da vam skinem šavove.
To mogu i sama.
Zašto ne možete...
Iscijeliti samu sebe?
To ne funkcionira tako.
Kako je ona žena? -Ne znam. Odveli su je.
Eno nam samoprozvane liječnice!
Iscijeli sama sebe! -Ti pazi na svoju ženu. Dijete nije tvoje.
Što je rekla, Stepan? -Molim?!
Što si to rekla?!
Ne seri!
Dođi! -Stepan!
Stepan, što to radiš? Prestani!
Stepan!
Stepan, prestani! Dosta!
Osakatio te.
Hoćeš li da ga zatvorim na nekoliko tjedana?
Ne.
Ili da kažem svojim dečkima da ga izmlate?
Nemoj.
Moji prijatelji iz grada našli su nešto.
Imamo adresu.
Baci je.
Spali je i zaboravi to.
Odluči sama.
Imate li krpu? -Što?
Želim se oprati. -Dobro.
Klava rađa.
Diši, Klava!
Tiskaj!
Diši! Udah kroz nos, izdah kroz usta.
Samo diši.
Sada tiskaj!
Evo vode.
Opusti se. Pokušaj se opustiti. Diši.
Stepan! -Van! Svi idite.
Hajde. Nemoj ozlijediti bebu.
Diši. Blizu je.
Uskoro stiže.
Još malo i gotovo!
Smiri se! Budi dobra mama.
Izlazi! Još malo i tu je!
Još malo.
Vidjela sam da imaš kirimpu. -Da.
Mogu li je posuditi? -Da.
Budalo.
Dobar dan. Imate prazno sjedalo. -Zdravo. Sjednite.
Zašto idete u grad? -Na pregled.
A vi? -Pomoći sinu u domu.
Kako je prošlo klanje? -Gotovi smo s kravom. Sad ćemo konja.
Vaša?
Gotovi smo. Nosim meso sinu.
I drugu hranu. -Naravno.
Zašto ona ide? -Nemam pojma.
Vas je poslao Ivan? Iz sela? -Da.
Vi ste me zvali? -Da.
Hajdemo.
Ne zaboravite rukavice.
Hladno je, ha? -Ne, toplo. Samo oblaci smetaju.
Prerano je za zimu. -Je li jedna od tvojih cura Anžela Ustinova?
Nazovi je. Moramo razgovarati. -Anžela Ustinova? Nikad čula.
Veronika, ne seri! Siroče je, ima crnu kosu.
Crnu kosu?
A tko je ovo?
Veronika, nazovi je. Trebamo je na pet minuta.
Dobro. Nećete je valjda odvesti u policiju?
Prošli sam put morala platiti da je puste i još podmazati tebe i šefa.
Nisam milijunašica.
Smiri se, neću je odvesti.
Dobro. Nazvat ću je.
Nemojte je zadržati. Radi danas.
Neću.
Narija? Reci Anželi da siđe.
Da. Neka se požuri.
Čuo sam da selo ima iscjeliteljicu. To ste vi?
Nisam.
Eno vaše kćeri. Dobro je pogledajte.
To nije ona.
Kako to mislite?
Anžela Ustinova, rođena 14. veljače 2002.
Živjela je u sirotištu u selu Hojuu do 14. godine.
Osuđena je za krađu, provela je dvije godine u zatvoru.
Sigurni ste da to nije ona? -To nije moja kći.
To ne može biti ona. -Dobro pogledajte!
To nije moje dijete!
Kamo ćete? -To nije ona!
Čekajte!
Što hoćete? -Kako ide posao?
Odmaram se u stanu. Nemam klijenata. -Uđi.
Opet? Pusti me! -Uđi u auto.
Prestani me gnjaviti! -Ulazi!
Požuri se. Moram se vratiti na posao.
Moja beba...
Moja beba!
Odakle si, sestro?
Jesi li imala sreće?
Imaš love? Daj mi.
Daj mi.
Imaš li još što?
Ja sam došao prvi!
Još nešto?
Stani, kretenu!
Hoćeš li nam se pridružiti? Živimo ovdje.
Sigurno? -Da.
Došli ste.
Koliko je dugo ovakva?
Već dvije godine.
Ostavite nas nasamo.
MEDIATRANSLATIONS