Minden pillanat...
amit az életed során túlélsz, erősebbé tesz.
Ha hajlandó vagyok észrevenni, kijöhet belőle valami jó is.
Csak meg kell ragadnom.
Natalia!
Natalia Lafourcade veracruzi énekes és zeneszerző.
A 2003-as bemutatkozását követően
ő lett a latin zene egyik legfontosabb képviselője.
Ő énekelte az Oscar-díjas Pixar-film, a Coco betétdalát.
Natalia egy Grammyt és 12 Latin Grammyt nyert.
Az év slágere és év albuma díjat is elnyerte a „Hasta la Raíz”-zel.
Jelentése: a gyökerekig.
A gyökerek két irányba nyúlnak.
Natalia saját múltjába és a szülőföldjének történelmébe.
Hrishikesh Hirway vagyok. Ez A dal, és ami mögötte van.
A NETFLIX DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
COATEPEC, VERACRUZ ÁLLAM, MEXIKÓ
Kétéves koromban érkeztem Veracruzba.
A szüleim elváltak.
És anyám úgy döntött, hogy Coatepecbe költözünk.
Nézd, milyen ínycsiklandó!
Mindet meg akarom enni.
Ezt most szedték ki a sütőből.
Nagyon forró. Vigyázni kell vele. Mert még megéget.
Szeretek itt lenni.
Egyszerű és ismerős környék.
Olcsó itt az élet, ugyanakkor gazdag is.
Megmutassam a képet, amit tavaly itt hagytál?
Ó, igen, amikor apával jöttem!
Jóképű. Nézd csak!
NATALIA CSALÁDJÁNAK A BARÁTJA
Igen. Ezen a képen az apámmal vagy. A kapitánnyal.
Igen, a kapitánnyal.
Az apám zenész.
NATALIA APJA
Készült néhány kép, amin apám klavikordján játszom.
Nagyjából egy- vagy kétéves lehettem.
Bach zenéit vagy valami ilyesmit játszhattam.
Az apám nagyon szerette volna, hogy zongorista legyek.
De én nem klasszikus zenét, hanem popot és rockot akartam játszani.
Az apám nagyon haragudott rám. Szerinte nem valódi zenét játszottam.
Nagyon szigorú ember volt.
De hirtelen minden megváltozott.
Natalia még csak 17 volt, amikor megjelent az első albuma,
az „En el 2000” című slágerrel.
Az album platinalemez lett Mexikóban, és a slágerlisták élére tört.
Nagy hírnévre tettem szert.
A nevem mindenhol ott volt.
És minden túl gyorsan történt.
A zeneipar számomra hatalmasnak tűnt.
Túl fiatal voltam ahhoz, hogy ilyen sok információt feldolgozzak.
Valami hiányzott az életemből.
Nem tudtam, hogy mi.
Nem jött az ihlet.
Nem tudtam megírni a dalaimat.
Szólóénekes voltam,
és meglovagoltam a „siker hullámát”.
Ugyanakkor nem voltam boldog.
Számomra ez az egész nem tűnt valóságosnak.
Ezért tennem kellett egy lépést hátra, térre volt szükségem.
Valami a lelkem mélyén beteg lett,
és meg kellett gyógyítanom.
Tudtam, hogy nagyon messzire kell mennem az otthonomtól.
A kivételes siker ellenére Natalia 2006-ban Kanadába költözött,
hogy a zeneipart hátrahagyva pihenjen, és fejlessze a vizuális művészetét.
Huszonkét éves volt ekkor. De nem fordított teljesen hátat a zenének.
Egy zenészekkel teli házban kötöttem ki.
Remek zenészek voltak.
Olyan volt, mintha ablak nyílt volna egy addig ismeretlen világra.
Olyan műfajokat ismertem meg, amikről addig nem is tudtam. A folkot.
A bluest. Az afrobeatet.
Teljesen megdöbbentett, hogy a zenei világ mennyivel nagyobb az általam ismertnél.
Újra elkezdtem dalokat írni.
És próbáltam beleépíteni a tapasztalataimat a saját zenémbe.
Zongorára írtam a dalaimat. Mindennap zongoráztam.
Kezdtem megszokni, hogy gitárral kísérem magamat.
Próbáltam megtalálni az utamat, hogy saját zenét készíthessek.
És tudtam, hogy az a célom, hogy a szívemből jöjjön a zene.
Majdnem egy évvel később úgy gondoltam,
talán ideje hazatérni és újra megpróbálni, de ezúttal a saját ízlésemnek megfelelően.
Natalia felkereste egy régi barátját, Leonel Garcíát, hogy együtt írjanak dalt.
Leonel énekes és dalszerző, milliós albumeladásokkal.
Leonel García. Csapó egy.
Felvétel!
Akkor már barátok voltunk.
ÉNEKES ÉS DALSZERZŐ
Megkérdeztem, hogy írna-e egy dalt velem. Ő pedig igent mondott a felkérésre.
Azt kérdezte, tudom-e, hogy miről akarok énekelni.
Azt feleltem neki, hogy egy olyan dalt szeretnék írni,
amely a szülőföldemről, Veracruzról szól.
Olyan dalszöveget akartam,
amely mindig arra a helyre emlékeztet, ahonnan jöttem.
Arra, hogy ki vagyok,
és azokra a dolgokra, amik révén azzá válhattam, ami vagyok.
„Olyasmit szeretnék, ami mélyen megindítja az embereket.
Egy fennkölt dalt.”
Azt mondtam: ”Jó. Meglátjuk, mit tudok alkotni.”
Megvolt a dallam és a ritmus,
és eszünkbe jutott, hogy a dal hasonlíthatna a huapangóra.
HUAPANGO AKUSZTIKUS GITÁRON ELŐADVA
Számos ötlet eszembe jutott,
de végül a huapango felé kezdtem el közelíteni,
ami egyfajta ritmikus, mexikói népzene.
Régebben mindig huapangót énekeltünk az összejöveteleken.
A családomnak hála sajátítottam el ezt a stílust.
Amikor szórakozunk vagy ünnepelünk, mindig felcsendül a huapango.
Ez egy vidám zenei stílus.
Ugyanakkor komoly oldala is van. Szabadnak érzed magad, amikor hallgatod.
Táncolsz rá, és iszol közben.
Szerintem a huapango ott van Natalia vérében is.
Ez segített egy hullámhosszra kerülni,
és úgy éreztük, hogy ezzel tisztelgünk a gyökereink előtt.
Ezen játszottatok?
WURLITZER-SZINTETIZÁTOR
Igen, összekevertük a két dolgot.
Akusztikus gitáron és a Wurlitzeren játszottunk.
És ezzel a két hangszerrel építettük fel a dalt.
Ez segített elindulnunk egy másik irányba, ami inkább popzenének nevezhető.
Az volt az egyik szabályom, hogy ne vegyük túl komolyan a munkát.
Szórakoztunk, és osztoztunk az élményen.
Nem akartam annyira szigorú és komoly lenni.
Ugyanis régen az voltam.
Azt akartam, hogy inkább…
Nem azon gondolkodtam, hogy játsszák-e majd a rádióban,
vagy hogy ismert lesz-e.
Szabadabban gondolkodtam.
Végül Leonel megkért, hogy énekeljem fel a dalt a stúdióban.
DALSZÖVEG ÉS VOKÁL
Ha azt akarod, hogy az emberek izgatottak és büszkék legyenek,
olyan kifejezéseket, szavakat kell beleírni a dalszövegbe,
amik a saját gyökereikre és érzéseikre emlékeztetik őket.
Átkelek a folyókon
Átsétálok az erdőkön
Szeretem a napsütést
Mindennap töviseket húzok ki
A szívem mélyéről
Éneklés közben fedeztem fel a szavakat.
Segített igazán erős kapcsolatot teremteni aközött, amit énekeltem,
és aközött,
ahonnan énekeltem.
Éjszakánként lángra lobbantom az álmaim
Hogy minden emléket Szent füsttel tisztítsak meg
Arról énekel,
hogy az égő álmok szent füstje megtisztít minden emléket.
Kopált használunk. Elégetjük a növényi gyantát,
ami egyfajta füstöt ereget.
Úgy tartják,
hogy a kopál füstje megtisztítja az ember auráját és az energiáit.
- Valami ilyesmi. - Értem.
Amikor beleírom a nevedet
A kék víz fehér homokjába
Amikor felnézek az égre
Egy borús felhőből te rajzolódsz ki
Egyik délután megmásztam egy magas hegyet
Ha a múltba tekintesz, tudni fogod
Hogy nem felejtettelek el
Kit nem felejtesz el?
Nem felejtem el az életemet, az emlékeimet,
a legnehezebb pillanatokat, a legjobb pillanatokat.
Olyan, mintha a jó és rossz dolgok szelleméhez szólnál.
Hatéves koromban volt egy balesetem.
Életemben először akartam lovagolni.
Amikor az anyám meglátta, hogy milyen nagyok a lovak,
azt mondta, kizárt dolog, hogy felüljek egy lóra.
Ellenkeztem vele. Nagyon fel akartam ülni egyre.
De végül leestem, és a ló megrúgott engem.
A felépülés elég nehéz volt.
Rosszul láttam. Nem tudtam rendesen járni, sem gondolkodni.
Minden nehezen ment. Az orvos azt mondta az anyámnak,
hogy lehet, hogy nem tudom befejezni az iskolát, és nem mehetek egyetemre.
De az anyám nem volt hajlandó elfogadni ezt.
Ezért vegyíteni kezdte a kezeléseket a zenével.
Hatásos volt.
Közelebb kerültem a zenéhez, mert egyúttal orvosság is volt a számomra.
Megváltoztatta az életemet.
Az én esetemben a rossz pillanatok is közrejátszottak abban,
hogy az az ember legyek, aki most vagyok.
Általában az ember el akarja felejteni a rossz dolgokat.
Nem akar rájuk gondolni.
De valójában a rossz élmények megtanítanak bizonyos dolgokra.
Sokat lehet tanulni arról, hogy az ember hogyan szeresse önmagát.
Megfogalmazódik bennünk,
hogy nem vagyunk tökéletesek,
de vagyunk, akik vagyunk, és szeretjük magunkat.
„Így megvédelek. Még mindig idebent vagy.”
Így megvédelek
Még mindig idebent vagy
BASSZUSSZINTETIZÁTOR
Mély hangot akartunk.
Egyfajta elektronikus hangzást a basszus vagy a dobok alá.
DOB
Az, ahogy a dobok szólnak,
a törzsi zenére emlékeztető hangzást kölcsönöz a dalnak.
Felvettünk egy igazi basszusgitárt, de a dalból kiszedtük, mert azt akartuk,
hogy a dal az egyszerűség érzését tükrözze.
Ha megtartottuk volna a basszusgitárt, az kiölte volna belőle ezt az érzést.
ELEKTROMOS GITÁR
Az elektromosgitár-szóló Gustavo Guerrerónak köszönhető,
aki a gitárosom.
Azt a dallamot először xilofonon játszottuk.
Nagyon szépen hangzott.
Afrikai stílusjegyekkel akartuk felruházni a dalt.
Ezután adtuk elő a dallamot gitáron.
HÁTTÉRVOKÁL
Natalia megalkotta azt a remek háttérvokált. Őrület volt.
Amint rájöttem, hogy mennyire közvetlen album lesz,
próbáltam úgy játszani a hangommal,
hogy erősítse ezt a hatást.
ZENEKAR
Hány zenész játssza ezt a vonós részt?
Ezt egy diákcsoporttal vettük fel, akik rajta akartak lenni az albumon.
Cachorro López volt a producer a stúdióban.
Megmutattuk, mit vettünk fel.
Több mint száz sávunk volt, amin a zenészek játszottak.
Mint egy nagyzenekar.
- Nem csak a vonósok? - Nem, mások is, más hangszeren.
A producer azt mondta, hogy tönkretesszük a dalt.
A hangomat és a dalszöveget akarta hallani.
Ezért azt javasolta, hogy váljunk meg a zenekari résztől.
Úgy döntöttünk, hogy kivesszük a fúvósokat, az ütősöket, mindent.
És csak a legfontosabb vonós részeket tartottuk meg.
Mert azok adják át azt az érzést, amikor valaki menekül valami elől.
Amikor az ember olyan sok dolgon megy keresztül,
ami erősebbé teszi.
Azt akartam, hogy ez az érzés járja át a dalt.
Egyszer csak kész lett a „Hasta la Raíz”.
Csak… elkészült a dalunk.
A „Hasta la Raíz” 2015 márciusában jelent meg.
Natalia újabb albuma lett listavezető. Az album dupla platinalemez lett.
A Rolling Stone Mexico szerint Natalia a legfontosabb latin-amerikai zeneszerző.
A turnéja során is adózott országa történelmének.
Csak 100 évnél idősebb helyszíneken lépett fel.
Nagyon lenyűgöző, amikor Nat élőben adja elő azt a dalt.
Ámulatba ejt, hogy mire képes, amikor élőben énekel.
Szerintem élőben ismerszik meg a jó művész.
Bravó!
Játszhatunk?
Játsszunk!
- Játsszuk el a „Hasta la Raíz”-t! - Gyere ide!
Los Cojolites!
A Los Cojolites egy Grammy-díjra jelölt zenekar,
akik son jarochót játszanak, ami hagyományos veracruzi népzene.
Magamban hordozlak
A gyökereknél
És hogy tovább nőhess
Idebent leszel
Elbújok egy hegy mögé
Rátalálok egy cukornáddal teli mezőre
Nem lesz rá lehetőséged, holdfényem
Hogy elmenj
Natalia olyan ember,
aki a veracruzi zene szeretete révén kapcsolódik hozzánk.
Natalia felépített egy olyan hidat,
aminek segítségével a hagyományos zene olyan helyekre is eljut,
ahol eddig nem ismerték.
A veracruziak kétségkívül szeretik Nataliát.
Főleg most,
hogy lassacskán rátalálunk arra a zenére, ami egyedivé tesz minket.
Sokan úgy gondolják, hogy ez egy szerelmes dal.
Néhányan odajöttek hozzám, és elmondták, hogy mennyire szeretik a dalomat.
Mert a „Hasta la Raíz” az apjukra emlékezteti őket.
Aki nemrég halt meg, és ez a dal róla szól.
Nagyon hálásak voltak.
Valójában nem erről szól a dal, de bizonyos értelemben mégis,
mert mindazt, amit az apád jelent számodra,
örökre megtartod.
Ugyan már nincs köztünk, de mégis veled marad.
- Köszönöm szépen. - Én köszönöm.
A terápiát.
Komolyan mondom.
Sírni fogok.
És most hallgassuk meg Natalia Lafourcade „Hasta la Raíz” című dalát!
A feliratot fordította: D. Ferenc