‫כל רגע‬
‫של הישרדות בחיים מחזק אותך.‬
‫זה יביא משהו טוב אם אני רוצה לראות את זה,‬
‫אם אני רוצה לקחת את זה.‬
‫נטליה!‬
‫נטליה לפורקדה היא זמרת יוצרת‬ ‫מוורקרוז, מקסיקו.‬
‫מאז אלבום הבכורה שלה ב-2003‬
‫היא נהייתה אחת האמניות‬ ‫המשפיעות ביותר במוזיקה הלטינית.‬
‫היא שרה את שיר הנושא‬ ‫מהסרט זוכה האוסקר של פיקסאר, "קוקו".‬
‫היא זכתה בגראמי וב-12 פרסי גראמי לטיניים,‬
‫כולל אלבום השנה ושיר השנה‬ ‫על "אסטה לה ראיז",‬
‫שפירושו "עד השורש".‬
‫השורשים במקרה הזה מתארכים לשני כיוונים,‬
‫לעברה של נטליה‬
‫ולאדמה ולהיסטוריה של המקום שממנו באה.‬
‫אני רישיקש הירוויי וזוהי "מאחורי השירים".‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫- קואטפק, ורקרוז, מקסיקו -‬
‫הגעתי לוורקרוז כשהייתי בת שנתיים.‬
‫זה קרה כשהוריי נפרדו.‬
‫אז אמי החליטה לעבור לקואטפק.‬
‫תראי איזה טעים.‬
‫אני רוצה לאכול הכול.‬
‫זה רק יצא מהתנור.‬
‫זה חם.‬
‫זה ממש לא בריא. זה לא בריא.‬
‫אני אוהבת להיות פה.‬
‫זה פשוט, זה מוכר.‬
‫החיים כל כך זולים ועשירים פה.‬
‫להראות לך תמונות שהשארת פה לפני שנה?‬
‫כן, כשבאתי עם אבא שלי!‬
‫ילד נאה. תראי איזה יפה.‬
‫- ג'אהל וינבר, חברת משפחה של נטליה -‬
‫כן. הנה את עם אבא שלי.‬
‫הקפטן.‬
‫אבא שלי, שהוא מוזיקאי...‬
‫יש תמונות שבהן אני מנגנת‬ ‫בקלאוויקורד של אבא שלי‬
‫כשהייתי בת שנה או שנתיים.‬
‫ניגנתי באך או מה שזה לא יהיה.‬
‫אבא שלי ממש רצה שאהיה פסנתרנית,‬
‫ואמרתי, "לא, אני לא רוצה‬ ‫לנגן מוזיקה קלאסית.‬
‫אני רוצה פופ ואני רוצה רוק."‬
‫- "אן אל 2000" (2002) -‬
‫אבא שלי ממש כעס עליי.‬
‫הוא אמר, "זאת לא מוזיקה."‬
‫הוא היה קפדן בטירוף.‬
‫ואז הכול פשוט...‬
‫כשנטליה הייתה רק בת 17,‬ ‫היא הוציאה את אלבומה הראשון.‬
‫הוא כלל את הלהיט "אן אל 2000".‬
‫האלבום הגיע למעמד פלטינה במקסיקו‬ ‫ולמספר אחת במצעדים.‬
‫הכול נהיה ממש ענק.‬
‫השם שלי היה בכל מקום ו...‬
‫הכול קרה מהר מדי.‬
‫תעשיית המוזיקה הייתה כל כך ענקית בשבילי.‬
‫הייתי צעירה מכדי להתמודד‬ ‫עם כל כך הרבה מידע.‬
‫משהו היה חסר.‬
‫לא ידעתי מה זה.‬
‫ההשראה תמיד הייתה חסומה.‬
‫לא הייתי מסוגלת לכתוב מוזיקה משלי.‬
‫הייתי אמנית סולו‬
‫והיה לי רגע כזה של הצלחה,‬
‫אבל מצד שני לא הייתי מאושרת כל כך.‬
‫ולא הרגשתי שזה אמיתי.‬
‫אז הייתי צריכה לעשות צעד אחורה‬ ‫ולתת לעצמי מרחב.‬
‫משהו בנשמה שלי נהיה חולה‬
‫והייתי צריכה לרפא את זה.‬
‫ידעתי שאני צריכה ללכת‬ ‫לקום רחוק מאוד מהבית.‬
‫ב-2006 למרות הצלחתה הכבירה,‬
‫עברה נטליה לקנדה ותכננה לנוח,‬ ‫לעבוד על האמנות החזותית שלה‬
‫ולזנוח את תעשיית המוזיקה.‬
‫היא הייתה בת 22, אבל בסופו של דבר‬ ‫היא לא ברחה מהמוזיקה לחלוטין.‬
‫הגעתי לבית מלא מוזיקאים.‬
‫מוזיקאים נהדרים.‬
‫זה היה כמו חלון לעולם אחר שלא הכרתי.‬
‫מוזיקה שלא ידעתי שקיימת.‬
‫פולק,‬
‫בלוז,‬
‫אפרוביט.‬
‫חשבתי לעצמי, "וואו, טוב,‬
‫יש עולם שלם מחוץ לעולם שלי."‬
‫חזרתי לכתוב‬
‫וניסיתי לשלב את זה במוזיקה שלי.‬
‫הלחנתי על הפסנתר כל יום, ניגנתי בו.‬
‫התחלתי להרגיש בנוח, רק אני והגיטרה.‬
‫רק ניסיתי למצוא דרך משלי‬ ‫לכתוב את המוזיקה שלי,‬
‫וידעתי שאני רוצה שזה יבוא יותר מהלב.‬
‫ואחרי כמעט שנה אמרתי,‬
‫"אולי אני צריכה לחזור ולנסות שוב,‬
‫אבל הפעם זה יהיה בדרך שלי."‬
‫נטליה פנתה לחבר ותיק, ליונל גרסיה,‬
‫והציעה לו לכתוב יחד.‬
‫הוא זמר יוצר‬ ‫שהאלבומים שלו נמכרו במיליונים.‬
‫ליונל גרסיה. טייק ראשון.‬
‫סימן.‬
‫עד אז כבר היינו חברים.‬
‫אז אמרתי, "היי, תכתוב איתי שיר?"‬
‫והוא אמר, "בטח."‬
‫הוא שאל אותי,‬ ‫"את יודעת כבר על מה את רוצה לשיר?"‬
‫ואמרתי, "בא לי פשוט לכתוב שיר‬
‫שעוסק במקום שבאתי ממנו, ולקרוז.‬
‫אני רוצה שהמילים שלו יזכירו‬
‫כל הזמן מהיכן באתי,‬
‫מה אני ואת כל הדברים שבנו אותי כאדם."‬
‫"זה משהו שאנשים יכולים‬ ‫להזדהות איתו בגדול מבחינה רגשית.‬
‫שיר מלא גאווה."‬
‫ואמרתי, "טוב, אנסה לכתוב משהו."‬
‫הוא כתב מלודיה ואקורדים,‬
‫ואמרנו, "אולי נעשה את זה כמו הואפנגו."‬
‫- גיטרה אקוסטית, הואפנגו -‬
‫חשבתי על הרבה רעיונות,‬
‫אבל התחלתי בגישה הזאת להואפנגו,‬
‫מקצב פולקלורי של מקסיקו.‬
‫תמיד הייתי שר הואפנגו במסיבות,‬
‫ולמדתי את הקטע הזה של הקשר המשפחתי,‬
‫כשבילינו וחגגנו,‬
‫תמיד שרים שם הואפנגו.‬
‫זאת מוזיקה שמחה,‬
‫אבל מצד שני יש בה רצינות.‬
‫מרגישים חופשיים כששומעים אותה.‬
‫ורוקדים ושותים איתה.‬
‫אני חושב שהקטע של ההואפנגו‬ ‫נמצא גם בדנ"א של נטליה,‬
‫אז נראה לי שזה עוזר לנו להתחבר‬
‫ולהרגיש שאנחנו עושים משהו יחד‬ ‫מהשורשים שלנו.‬
‫אז זה מה שאת ניגנת?‬
‫כן, ערבבנו בין שני הדברים,‬
‫הגיטרה האקוסטית והוורליצר.‬
‫בנינו את השיר משני הכלים האלה.‬
‫זה עזר לנו להיכנס לכיוון אחר,‬
‫יותר כמו מוזיקת פופ.‬
‫אחד הכללים שלי היה‬ ‫לא להתייחס לזה כל כך ברצינות.‬
‫להשתטות ולעבור חוויה משותפת.‬
‫לא רציתי שזה יהיה כל כך נוקשה‬
‫וכל כך רציני,‬
‫כי הייתי כזאת לפני כן.‬
‫רציתי להיות יותר...‬
‫לא לחשוב שזה ישודר ברדיו‬
‫או שזה יהיה בפרסומת.‬
‫זה היה יותר חופשי.‬
‫ואז ליונל ביקש ממני‬ ‫להיכנס לאולפן ולשיר את השיר.‬
‫- מילים ושירה -‬
‫אם רוצים לגרום לאנשים להתלהב ולהתגאות,‬
‫צריך לתת להם כמה משפטים, כמה מילים,‬
‫שיגרמו להם להרגיש קשר לשורשים שלהם‬
‫ולמה שהם מרגישים.‬
‫"אני חוצה נהרות‬
‫הולכת ביערות‬
‫אוהבת את השמש‬
‫כל יום אני שולפת קוצים‬
‫ממעמקי לבי"‬
‫גיליתי את המילים כששרתי אותן.‬
‫זה עזר לי ליצור חיבור חזק יותר‬
‫למה ששרתי‬
‫ולמקום ששרתי ממנו.‬
‫"בלילה אני מציתה חלומות‬
‫"כדי לנקות כל זיכרון בעשן מקודש"‬
‫הדימוי של שריפת חלומות‬ ‫כדי לנקות בעזרת עשן מקודש‬
‫כל זיכרון, אלה המילים.‬
‫יש לנו קופאל, שזה חומר ששורפים‬
‫והוא מעלה... עשן.‬
‫אומרים שהקופאל הזה יכול לנקות את ההילה‬
‫ולנקות את האנרגיה.‬
‫משהו כזה.‬ ‫-כן.‬
‫"כשאני כותבת את שמך‬
‫בחול לבן על רקע כחול‬
‫כשאני מסתכלת על השמיים מהצורה חסרת הרחמים‬
‫של ענן אפור אתה תופיע‬
‫ויום אחד אחר הצוהריים‬ ‫אטפס על גבעה גבוהה‬
‫אסתכל על העבר, אתה תדע‬
‫שלא שכחתי אותך"‬
‫את מי את לא שוכחת?‬
‫אני לא שוכחת את החיים שלי,‬ ‫את הזיכרונות שלי,‬
‫את הרגעים הכי קשים,‬ ‫את הרגעים הכי מתוקים.‬
‫זה כמו לדבר עם הרוח‬ ‫של כל הדברים הטובים והרעים.‬
‫הייתה לי תאונה כשהייתי בת שש.‬
‫רציתי לרכוב על סוס בפעם הראשונה.‬
‫אימא שלי ראתה את הסוסים‬ ‫והם היו גדולים מאוד,‬
‫והיא אמרה, "אין סיכוי שתעלי על סוס כזה."‬
‫אז אמרתי, "אני ממש רוצה לעשות את זה."‬
‫ונפלתי וחטפתי בעיטה מסוס.‬
‫תהליך ההחלמה היה די קשה.‬
‫היה לי קשה לראות, ללכת, לחשוב...‬
‫לעשות כל דבר.‬
‫הרופא אמר לאימא שלי,‬ ‫"ייתכן שהיא לא תוכל לסיים בית ספר‬
‫או ללמוד באוניברסיטה."‬
‫ואימא שלי אמרה, "אין סיכוי."‬
‫אז היא התחילה לשלב מוזיקה בטיפולים...‬
‫וזה עבד.‬
‫זה קירב אותי למוזיקה כי היא הייתה תרופה.‬
‫זה שינה את מהלך החיים שלי.‬
‫במקרה שלי בגלל הרגעים הרעים‬
‫נהייתי מי שאני, בין היתר.‬
‫בדרך כלל אומרים,‬ ‫"טוב, אני רוצה לשכוח מהרגע ההוא.‬
‫אני לא רוצה לחשוב עליו."‬
‫אבל בעצם הרגעים האלה מלמדים אותך דברים.‬
‫הם מלמדים אותך הרבה על לאהוב את עצמך.‬
‫זו דרך להגיד,‬
‫"אולי אני לא מושלמת,‬
‫אבל זאת אני, ואני אוהבת את עצמי", כאילו...‬
‫"ככה אני מגינה עלייך. את עדיין כאן בתוכי."‬
‫"ככה אני מגינה עלייך‬ ‫את עדיין כאן בתוכי"‬
‫- סינטי בס -‬
‫רצינו סאונד עמוק,‬
‫יותר אלקטרוני, שיהיה מתחת לתפקיד הבס‬
‫או מתחת לתוף.‬
‫- תופים -‬
‫זה סאונד טריבאלי מאוד,‬
‫התיפוף.‬
‫הקלטנו גיטרה בס אמיתית, אבל הוצאנו אותה‬
‫כי רצינו שהשיר‬
‫ייתן תחושה של פשטות.‬
‫אם היינו משאירים את תפקיד הבס,‬
‫זה היה גורע מהתחושה הזאת.‬
‫- גיטרה חשמלית -‬
‫את הגיטרות החשמליות האלה‬ ‫הקליט גוסטבו גררו,‬
‫הגיטריסט שלי.‬
‫בהתחלה ניגנו את המלודיה הזאת בקסילופון.‬
‫זה נשמע יפה בטירוף.‬
‫חשבנו על השפעה אפריקנית.‬
‫אחר כך העברנו את המלודיה הזאת לגיטרה.‬
‫- קולות רקע -‬
‫היא חשבה על קולות רקע מדהימים, משהו מטורף.‬
‫ברגע שידעתי שהאלבום יהיה כל כך אישי,‬
‫ניסיתי לעשות משהו עם הסאונד‬
‫שייתן מרקם.‬
‫- תזמורת -‬
‫כמה מוזיקאים מנגנים‬ ‫בתפקיד הזה של כלי הקשת?‬
‫עשינו את זה עם קבוצה של סטודנטים‬
‫שרצו להשתתף באלבום.‬
‫באולפן עם המפיק, הבאנו את קאצ'ורו לופז,‬
‫הראינו לו את מה שעשינו.‬
‫והיו יותר מ-100 רצועות‬
‫של מוזיקאים שמנגנים, כמו תזמורת.‬
‫לא רק כלי הקשת?‬
‫לא רק זה, היו הרבה יותר.‬
‫המפיק אמר, "את הורסת את השיר.‬
‫אני רוצה לשמוע את הקול שלך ואת המילים,‬
‫אז בואי נוציא את כל זה."‬
‫החלטנו להוציא את כלי הנשיפה,‬
‫את כלי ההקשה, הכול,‬
‫ולהשאיר רק את הדבר הכי חשוב, כלי המיתר...‬
‫כי ככה מרגישים כשעפים ממשהו‬
‫ועוברים כל כך הרבה דברים‬
‫שמחזקים אותך.‬
‫רציתי את הרגש הזה בעיבוד.‬
‫פתאום היה לנו "אסטה לה ראיז", כן?‬
‫פשוט... היה שיר.‬
‫"אסטה לה ראיז" יצא במרץ 2015,‬
‫ושוב היה לנטליה אלבום במקום ראשון במקסיקו.‬ ‫הוא הגיע למעמד פלטינה כפולה.‬
‫ב"רולינג סטון" מקסיקו אמרו‬ ‫שהיא אחת המלחינות והפרפורמריות‬
‫החשובות ביותר באמריקה הלטינית.‬
‫בסיבוב ההופעות היא המשיכה‬ ‫לכבד את ההיסטוריה של מדינתה‬
‫והופיעה רק בתיאטראות בני 100 שנה לפחות.‬
‫ההופעה החיה של נאט עם השיר הזה‬
‫ממש מהפנטת.‬
‫זה מרגש בגלל מה שהיא מסוגלת לעשות‬ ‫בהופעה חיה,‬
‫כי מבחינתי הופעה חיה‬ ‫היא מה שמגדיר אמן טוב.‬
‫שננגן?‬
‫בואי ננגן.‬
‫בואו ננגן את "אסטה לה ראיז".‬
‫בואי הנה.‬
‫"לוס קוחוליטס"!‬
‫"לוס קוחוליטס" הם קולקטיב מוזיקלי‬ ‫מועמד לפרס הגראמי‬
‫שמנגן סון חרוצ'ו,‬
‫סגנון מסורתי של מוזיקת פולק מוורקרוז.‬
‫"אני נושאת אותך בתוכי‬
‫עד השורש‬
‫כדי שתגדלי טוב יותר‬
‫תהיי כאן‬
‫אמנם אני מסתתרת מאחורי ההר‬
‫ומוצאת שדה מלא קנה סוכר‬
‫אבל אין סיכוי, קרן ירח שלי‬
‫שתעזבי"‬
‫נטליה מחוברת לכולנו‬
‫דרך האהבה למוזיקה של ורקרוז,‬
‫והיא בנתה גשר‬ ‫כדי שיכירו את המוזיקה המסורתית‬
‫במקומות חדשים.‬
‫אין ספק שאנחנו אוהבים אותה בוורקרוז,‬
‫ובמיוחד עכשיו, כשאנחנו בדרך‬
‫למצוא מוזיקה שמעניקה לנו זהות.‬
‫הרבה אנשים חשבו שזה שיר אהבה‬
‫או שניגשו אליי ואמרו לי,‬
‫"היי, נטליה, אני אוהב את השיר‬ ‫'אסטה לה ראיז.' זה אבא שלי.‬
‫הוא בדיוק מת, והשיר הזה הוא אבא שלי.‬
‫תודה רבה."‬
‫זו לא המשמעות האמיתית של השיר,‬ ‫אבל מבחינה מסוימת כן,‬
‫כי כל המשמעות של אבא שלך מבחינתך,‬
‫זה יישאר אצלך לנצח.‬
‫אפילו שהוא מת, הוא נשאר איתך.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה. תודה גם לך.‬
‫על הטיפול.‬
‫אני עומדת לבכות.‬
‫וכעת, השיר "אסטה לה ראיז"‬ ‫של נטליה לפורקדה בשלמותו.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬