AIKAISEMMIN TAPAHTUNUT:
Ruumis löydettiin.
-Voi paska! -Hyvä luoja.
-Se on poikani. -Jätimme hänet tänne!
Minne te katositte eilen?
Sinä et tiedä mitään. Et mitään!
Hän kuoli takiamme.
-Tiedän! -Vedä henkeä.
-Tässä on uusi työnjohtajanne. -Covid-Mandy?
Kerroitko, mitä parkkipaikalla tapahtui?
-En. -Älä kerrokaan.
Voimme vielä kertoa poliisille.
-Veimme hänet takakontissa korpeen. -Max uskoo meitä.
-Etsin uutta rikosylikonstaapelia. -Minäkö?
Mandy Thomas, tulisitko mukaamme?
Metsästä löytyi luottokortti.
Jos pidämme pokan...
...ja pidämme yhtä...
...tämä menee ohi.
TIEDÄN, MITÄ TEITTE. JA HALUAN RAHAA.
Myöhästyt kohta. Annan kyydin.
Onko kaikki hyvin?
Tamsiniako murehdit?
Kyllä hän rauhoittuu, kun annat tilaa.
Jos ei, lähdetään syntymäpäiväsi jälkeen karkuun.
Sinä ja minä jonnekin lämpimään.
Lapset saavat pärjätä 30-vuotiaiksi asti.
-Kuulostaako hyvältä? -Ihanalta.
Liikettä niveliin.
Kulta? Anna?
Haastattelemme kaikkia saadaksemme Jackista tietoja.
En saa olla sinun haastattelussasi mukana.
Minulla on 200 puntaa.
-En voi maksaa kiristäjälle. -En minäkään.
Kerrotaan Maxille, mitä tapahtui.
Emme voi, sovimme niin.
Muutetaan mieltämme. Mies kuoli.
Meidän takiamme. Se on tappo.
En palaa linnaan Jack Evansin takia.
En voi salata sitä Maxilta. Hän arvaa.
-Yritä edes. -Lähettikö Mandy viestin?
Se saattoi olla kuka tahansa.
Vertaan henkilöstölistaa puhelinnumeroon.
-Mitä Mandy sanoi poliisille? -Ei Max kertonut.
Jos hän olisi nähnyt, olisimme putkassa.
Emme, jos hän kärkkyy rahaa.
-Huomenta. -Hei.
Gareth sanoi, että poliisi haastattelee kaikkia.
Minä tarvitsen kofeiinia.
-Mitä jos se on Tish? -Ei hän tekisi niin.
Hän näki meidät Jackin kanssa.
Joo, mutta mikä estäisi häntä kertomasta poliisille?
-Minä puhun hänelle. -Mitä aiot sanoa?
-Kunhan kuulostelen. -Se on liian vaarallista.
Louie? Poliisi jututtaa kaikkia.
Hoida sinä se ensin pois tieltä.
Sinä myös, Tish. Poliisi haastattelee yläkerrassa.
Se on pelkkä muodollisuus. Eivät he pure.
-Tish. -Niin?
Neiti Hopkins, tuletteko tänne?
Louie, sinä menet tuohon.
-Päivää. Louiseko se oli? -Louie.
Istuisitko alas, Louie?
Olen rikostarkastaja Holland. Pricen taidatkin tuntea.
-Olet sukua Jack Evansille. -Hän on veljenpoikani. Oli.
Otan osaa menetyksenne johdosta.
Herra Evansin kuoleman olosuhteita ei ole pystytty selittämään.
Siksi haastattelemme kaikkia selvittääksemme tapahtumien kulun.
Aloitetaan juhlista. Moneltako saavuit?
Kävin kotona vaihtamassa vaatteita.
Palasin puoli kahdeksan maissa.
Puhuitteko illan aikana herra Evansin kanssa?
Joo, hän tuli pöytämme luo.
-Mistä puhuitte? -Niitä näitä vain.
Oliko Jack nauttinut alkoholia?
Oli hän humalassa, mutta ei...
Ei kaatokännissä.
-Joitteko te alkoholia? -En. Isäni oli alkoholisti.
Sain siitä tarpeekseni.
Ironista, että päädyin panimolle töihin.
Oliko Jack huumeiden vaikutuksen alaisena?
Enpä tiedä. Minä juon korkeintaan flunssalääkettä.
Hän oli käyttänyt kokkelia. Ties vaikka jotain muutakin.
-Näitkö huumeidenkäytön itse? -Tunnen merkit.
Harrastiko herra Evans huumeiden viihdekäyttöä?
Kyllä.
-Reseptilääkkeitä? -En ole varma.
-Moneltako lähditte juhlista? -En tiedä.
Se oli keskiyön aikaan.
Missä herra Evans oli silloin?
En kiinnittänyt siihen huomiota.
Itse asiassa hän taisi olla sisällä.
-Baaritiskillä ehkä. -Kenen seurassa?
En tiedä.
Näitkö herra Evansin puhuvan kenellekään lähtiessäsi?
Aja vain, Nance!
Nousimme autoon ja kyyditsin muut kotiinsa.
Eli Annan, Louien ja Catrinin?
Aivan niin.
Muistatko viimeisen kerran, kun näit veljenpoikasi.
-Louie? -Hän oli baaritiskillä.
-Mitä teistä tapahtui? -Sitä yritämme selvittää.
Oliko se sydänkohtaus? Kai teillä on joku käsitys.
Ei vielä, mutta selvitämme asian perinpohjin.
En ollut siellä metsässä.
Joku pölli veskani. Sitä heidän pitäisi etsiä.
Totta se on. Minä vannon.
-Selvä. -En ole tuntenut ketään kuollutta.
En tahdo käsittää sitä.
Vielä päiviä sitten hän kierteli täällä ihan normaalisti.
Nyt hän on poissa. Kuin pois pyyhitty.
Tiedän, että hän oli mäntti, mutta on se niin julmaa.
Oletko sinä kunnossa?
Miksi minusta ei pidetä?
Koska haastat riitaa ja tuomitset muita.
Ruokalassa olet melkeinpä vihamielinen.
Mummin mukaan elämä on kilpailua.
Voit ehkä voittaakin, jos paistat perunat kunnolla.
Mandy iski pakkaamon Martinin.
Hänelläkin on se ihottuma. Saammekohan kriisikorvausta?
-Panimolla on velvollisuuksia. -Emme ole Los Angelesissa.
Ei pahalla, Gwen, mutta purjehdi pois, kiitos.
-Onko kukaan puhunut Tishille? -Garethin mukaan hän lähti kotiin.
-Ei hän olisi puhunut. -Miksi hän välttelee meitä?
Ehkä hän lähetti viestin.
-Ei hän ole sellainen. -Ääni muuttui kellossa.
Henkilöstölistalta ei löydy sopivaa puhelinnumeroa.
Hänellä on prepaid. Tekisin samoin.
-Se on joku täältä. -Mitä teet?
-Vastaan viestiin. -Anna, älä.
Tarvitsemme aikaa tämän pähkäilyyn.
Kuka olet? En tiedä, mitä tarkoitat.
Anna, tuo on huono ajatus.
-Hei. -Hei.
-Pomosiko? -Joo, ihan mukava.
En tosin haluaisi hänen epäsuosioonsa.
-Hyvä päivä? -Eipä oikein.
-Pahoittelen. -Mitä turhia.
-On kiva, että intoilet työstäsi. -Sujuiko haastattelu?
Joo... Yksi tytöistä lähti sen jälkeen. Tish Hopkins.
Oliko hän kunnossa? Kannoimme hänestä huolta.
Mitä huolta?
Vain että hän on kunnossa.
Hän ei ollut avulias. Viina katkaisi kuulemma muistin.
Näkikö kukaan Jackin lähtevän?
-Rakas, en voi puhua siitä. -Minulle vain.
Ylennys virallistetaan. Pitää noudattaa sääntöjä.
-Kenelle minä kertoisin? -En halua vaarantaa mitään.
Mikäs siinä.
Illalla on neuvonpito. En tule vielä pariin tuntiin.
Heitän sinut kotiin.
Nämä vain, kiitos.
Todennäköisesti joku toinenkin oli metsässä yöllä.
Joko he tapasivat tai menivät sinne yhdessä. Keskitytään siihen.
Oikeuslääkärin raporttia odottaessa kartoitetaan juhlien tapahtumat.
Panimon valvontakamera on turha, joten tarkistakaa somesta-
-jokainen FB-kuva, Insta-julkaisu tai selfie läsnäolijoilta.
Kootaan taululle kunnon kollaasi.
Perhe kaipaa vastauksia. Kiitos.
Griff, jatka kännykän etsimistä. Se pitää löytää.
-Selvä. -Max?
Miten vaimosi voi?
Joo... Hyvin kai. Tämä on ollut järkytys.
Hän on arvokas yhteys panimoon. Käytä sitä hyväksesi.
Yritä selvittää, kenen kanssa Jack saattoi lähteä.
-Onko lapsilla kaikki hyvin? -Joo, on.
Tule istumaan.
-Mitä töissä puhutaan Jackista? -Luulin, ettemme puhu tästä.
Hän oli kännissä.
Sitä pidetään yliannostuksen tai huonon kaman syynä.
Hän ei ollut yksin siellä.
Mandy väitti, että käsilaukku varastettiin-
-ja sen viejä päätyi metsään Jackin kanssa.
-Onko hajua, kuka se voisi olla? -Ei.
Oliko hän läheinen kenenkään kanssa?
Ei, hän oli omissa oloissaan. Näimme häntä vain harvoin.
Isä, sait kortin. Joku yritti tuoda pakettia.
Tamsin on arestissa. Miksei hän avannut ovea?
-Kostoksi. -Se jätettiin naapuriin.
-Mene hakemaan se. -Miksi minä?
Onko se äidin lahja?
On! Ja ruokani on kesken.
Et kurki etkä urki lähettäjän osoitetta.
-Ethän kääri sitä itse? -Mitä vikaa siinä on?
Äiti?
Arwel.
Minä... En tiennyt, minne mennä.
Minulle ei kerrota mitään.
Olen hänen isänsä.
Minulla on oikeus tietää.
Minä pyydän sinulta ystävänä...
...ja isänä.
Minun on pakko saada tietää, mitä pojalleni tapahtui.
Me selvitämme, miksi hän oli metsässä.
Muuta en voi kertoa.
-Löytyikö kännykkä jo? -Ei, mutta etsimme sitä yhä.
-Onko Jackin kännykkä kateissa? -Onko meillä nenäliinoja?
Kiitos.
-Ehkä hän pudotti sen metsään. -Ehkä.
-Onko luonasi joku? -Luoja, ei.
En kaipaa ketään toista vollottamaan sinne.
Anteeksi, kun tungin tänne näin.
En kestänyt olla toimettomana.
Labran tulokset tulevat parissa päivässä. Niistä selviää paljon.
Mutta ei sitä, miksi näin kävi.
Jack Evansin kuolema on järkyttänyt paikallisia.
Hänet nähtiin viimeksi elossa täällä panimon satavuotisjuhlissa.
Poliisi kuulustelee kaikkia, jotka ehkä näkivät hänen lähtevän...
-Minä katsoin sitä. -Olen kuullut tuota koko päivän.
Minäpä en ole.
Panimo on paikallisyhteisön sydän, ja kaikki ovat järkyttyneet...
Mietin, millaista olisi menettää Ryan tai Tam.
-Kärsiköhän Jack? -Hän kuulosti olevan pelti kiinni.
Kenenkään ei pitäisi kuolla sillä tavalla.
Me selvitämme, mitä tapahtui. Älä murehdi.
-Minä rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
5 000 PUNTAA KÄTEISELLÄ. TAI KERRON POLIISILLE.
Keneltä se on?
-Anna? -Roskapostia.
-Paska... Anteeksi. -Kuka soittaa?
Louie. Pitää vastata.
-Anna? Anna? -Joo.
-Näitkö vastauksen? -Joo. Odota, Cat soittaa.
-Hän vastasi. -Näin sen. Louie on linjalla.
-Soitetaan Nancylle. -Odota. Nancy soittaa. Nancy?
-Näitkö viestin? -Näimme kaikki.
Meidän pitää kai totella.
-Oletko tosissasi? -Mitä jos hän pyytää lisää?
Eivät kiristäjät luovuta.
-Ei minulla ole edes yhtä tonnia! -Mitä teemme?
Emme mahda mitään. Päätetään yöunien jälkeen.
En minä saa unta!
On muutakin. Jackin kännykkä on kateissa.
-Onko se autossa? -Ei.
-Varmastiko? -Varmasti. Se on kai metsässä.
-Luoja, tämä riistäytyy käsistä. -Rakas, onko kaikki hyvin?
-Minun pitää lopettaa. -Jutellaan huomenna.
-Mitä nyt? -Louiella on vaikeaa.
-Lähdetkö sinne? -En, hän rauhoittui jo.
Tule takaisin sänkyyn.
Ei minulla ole varaa maksaa.
-Mitä muuta mahdamme? -Mitä mieltä sinä olet?
Louie on oikeassa. Emme voi muuta.
Meidän säästömme ovat kiinni Richardin sijoituksissa.
Minulla on vain parisataa tilillä.
-Pyytäisinkö Arwelilta lainaa? -Luojan tähden, älä.
Älä minua katso.
Meillä on säästöjä, lomaa varten.
-Paljonko? -Noin neljä ja puoli tonnia.
Voin nostaa loput luottokortilta.
Luoja, tämä tuntuu kamalalta. Maksan takaisin heti, jahka voin.
Niin minäkin. Maksan osuuteni jotenkin.
Oikeuslääkärin raportti tulee vasta huomenna. Labroissa oli viivettä.
Kuinka kylmä silloin oli? Eikö se voinut olla hypotermiaa?
Ei, hän oli pukeissa.
Hypotermiassa uhrit riisuuntuvat, kun hermot vaurioituvat.
He luulevat läkähtyvänsä, vaikka paleltuvat kuoliaaksi.
Paradoksaalinen riisuminen. Se on ihan totta. Tiede on kummaa.
Meidän pitää etsiä kännykkää Evansin kotoa.
-Yritä saada suostumus isältä. -Kyllä, pomo.
Lapseni leikkivät niissä metsissä.
Maasto on vaarallista öisin, joten hän varmaan käveli tästä.
Siellä ei ole liikennekameroita, mutta pubi siellä on.
Joku saattoi nähdä hänen ja seuralaisen menevän ohi.
Ja kännykkä saattoi pudota matkalla.
Hyvä, tutki sitä.
Ja tuo minulle kamaraa. Kamaraa...
PANKKI
-Anteeksi, muru. -Ei se mitään. Anna olla.
-Mikset ole kotona? -Jätä meidät rauhaan.
-Kuka sinä olet? -Harri, koulukaveri.
Tamsin on arestissa, eli mene matkoihisi.
-Äiti. -Mene jo.
Olet niin nolo. Miksi teit noin?
-Kuulut kotiin, et poikia iskemään. -Et tiedä elämästäni mitään.
-Autoon siitä! -Vihaan sinua.
Hei, en ole mikään Uber.
Kamera on ikivanha mutta toimii.
Oletan niin. En ikinä tarkista kuvia.
-Kiinnostaako ostaa pubi? -Vanhemmilla oli pubi.
-He myivät sen 90-luvulla. -Pääsivät pois kreivin aikaan.
Rikosylikonstaapeli Price.
-Evansin kartanolla kuhisee. -Arwel?
Käytä charmiasi ja diplomaatinkykyjäsi.
Selvä, hoidan sen.
Sori, kamu. Tarvitsen kovalevyt.
-Koskeeko tämä Evansin poikaa? -Joo. Tunsitko hänet?
En, mutta kävin koulua Arwelin kanssa.
Hän oli aina niin polleaa, mutta näin hänen lävitseen.
-Miten niin? -Näin hänet itkemässä vessassa.
Hän oikein vollotti, koska ei halunnut mennä kotiin.
Hän on yhtä sekaisin kuin me muutkin.
Haetaan ne levyt.
-Minulla ei ole aikaa tähän. -Päästä ulos.
Pysyt sisällä itseksesi, kunnes palaan kotiin. Onko selvä?
-Onko selvä? -On!
Ei tuollainen luuseri sitä ylennystä olisi saanut.
Lounastunti kestää tunnin.
Pahoittelen. Ongelmia kotona. Tiedäthän kuvion.
Haitko käteisen?
-Tärisen vieläkin. -Tuli uusi viesti.
Rahat pitää jättää Maddox Streetin sillan alle illalla.
Kunpa tämä olisi jo ohi!
Te ette kuuntele. Haaskaatte vain aikaa.
Menisitte muualle tutkimaan!
-Yritämme tutkia. -Te vain ärsytätte minua.
Vie nämä ääliöt pois tilaltani.
Odottakaa viisi minuuttia.
Arwel!
-Oletko kunnossa? -Mitä pojan huoneen pengonta auttaa?
-Olemme kunnioittavia. -Sinä ehkä.
Nuo olisivat rynnineet sisään kuin Jurassic Parkissa.
Kännykästä saattaa selvitä, kenen kanssa hän oli.
Kännykkä ei ole täällä!
Miksi auttaisin, kun en saa haudata poikaani?
Kun oikeuslääkärin tutkimukset ovat valmiit...
Päläpäläpälä!
Jackin huoneessa voi olla jotain, mikä kertoo illan tapahtumista.
Se loukkaa hänen yksityisyyttään!
Entä jos valvon etsintöjä?
Arwel... Minä haluan auttaa Jackia.
Haluan selvittää, mitä hänelle tapahtui ja kenet hän tapasi.
Minulla ei ole muuta jäljellä kuin se huone.
-Osaatko kertoa ystävistä mitään? -Ei hänellä ollut ystäviä.
Kai hänellä joku oli.
Pojan äiti lähti, kun hän oli viiden.
Poika ei ollut enää entisensä. Hän vetäytyi omiin oloihinsa.
Kuten minäkin.
Missä Jackin äiti on nyt?
Emme nähneet häntä enää koskaan.
Hän kuoli viisi vuotta sitten syöpään.
-Olen pahoillani. -Minä en ollut.
Olimme kaksistaan. Emme päästäneet ulkopuolisia sisään.
Se oli meidän sääntömme.
-Me kaksi maailmaa vastaan. -Miksi sitten lähdit?
Miksi muutit Ranskaan?
Tuliko teille riitaa?
-Arwel. -Haluan vain olla yksin.
Hänen huoneensa täytyy tutkia.
Kamu, en halua joutua hakemaan etsintälupaa.
Älä sitten hae.
Ehkä konstaapeli ei kuullut. Haluan, että poistut.
Selvä.
Jäämme katsomaan, kuka sen hakee.
-Kukaan ei saa nähdä meitä. -Mennään piiloon.
Hoidetaan tämä nyt vaan.
-Etkö halua minua mukaan? -Käyn äkkiä.
-Keskimmäinen roskis. -Muistan kyllä.
Huomenna on syntymäpäiväni.
Minun pitäisi olla perheeni kanssa, ei narkkarien parkkiksella.
Luuletko, että minä haluan olla täällä?
Veljenpoikani makaa ruumishuoneella.
Emme ole häntä parempia. Olemme pahempia.
-Olisi pitänyt yrittää kovemmin. -Sinä yritit aina.
Miksi hänestä tuli sellainen?
Sitä vain... Tamsin on hakoteillä.
Hän on ollut aina vaikea, mutta viime vuosi teki tuhoja.
En tiedä, mitä tehdä.
Älä kysy minulta vanhemmuusneuvoja.
Etkö sinä halunnut koskaan lapsia?
En halunnut lisää lapsia sukuumme.
-Mikset? -Me olemme myrkkyä.
-Hei. -Miksi olet Maddox Streetillä?
-Haukkaan happea. -Ja metamfetamiinia?
Älä turhia murehdi.
-Ryan etsi sinua. -Olen tulossa kotiin.
-Onko kaikki hyvin? -On.
Kamaraa.
Olen yhä töissä, mutta tulen heti kun voin.
-Olet rakas. -Hei sitten.
Se on tehty.
-Max tietää, missä olen. -En haluakaan jäädä.
-Etkö halua tietää kiristäjää? -Se on liian vaarallista.
Kauanko odottaisimme? Tunnin vai viisi?
-Niin kauan kuin täytyy. -Anna, käynnistä auto.
-Odotan sitten yksin. -Älä hölmöile.
Louie, tule takaisin autoon!
Louie, tule nyt!
Griff, voitko hoitaa nämä tekniseen tutkintaan?
Ilman muuta.
Miksette jääneet? Miten selvitämme tekijän?
Sanoin jo, että Max uteli. Missä olet?
Haen tuomisia Annan synttäreille.
-Nähdään lounastunnilla. -Joo, nähdään huomenna.
-Hei. -Voi paska.
-Vaanitko sinä minua? -Harrastus sekin.
-Missä olet ollut? -Ei kuulu sinulle.
Mitä on tekeillä?
-Oletko kunnossa? -Meillä oli riitaa.
-Sinulla ja poikaystävällä? -Ei, Harry Stylesilla.
-Selvä, prinsessa. -Älä kutsu siksi.
Ja hän on exä nyt. Tai ainakin kohta.
Häntä pitää vain vakuutella.
-En ihmettele. -Oliko tuo kohteliaisuus?
-Oliko? -Älä kerro kenellekään. Maine menee.
Juotko siideriä?
Voinko kysyä jotain henkilökohtaista?
Miten jouduit vankilaan?
-Tiedät siitä. -Kaikki siitä tietävät.
Jouduin väärään porukkaan.
Mutta tein parannuksen.
Arwel antoi tilaisuuden ja panimolla on ollut hyvä olla.
Anna, Louie ja Nance eivät piittaa menneistä.
He ovat kunnon kavereita.
-Missä perheesi on? -Porukat erosivat, kun olin neljän.
Näin äidin viimeksi, kun hän vei minut sossuille.
Voi kuinka kurjaa.
Minkäs sille mahtaa. Olen omillani, ja mikäs ollessa.
Etkö kuule heistä edes synttärinä tai jouluna?
En juuri juhlinut synttäreitä lapsena.
Minulla on monta synttärikakkua rästissä.
En kertonut poliisille, että olimme siellä parkkipaikalla.
Mikset?
Puriko hän sinua?
Hän puijasi minut sinne.
Olisi voinut käydä pahemmin, jos ette olisi tulleet.
Minä vihasin häntä. Olen iloinen, että hän kuoli.
-Tish, missä olit tänään? -Exäni luona.
-Missä? -Mitä väliä sillä on?
Haluan vain tietää.
Hän asuu joen tuolla puolen. Miten niin?
-Minun pitää mennä. -Saattaako vaanija kotiin?
Ei tarvitse. Kiitti juomasta.
Öitä.
-Anteeksi, kun tulen niin myöhään. -Ei se mitään.
Hyvää syntymäpäivää.
-En kuule mitään. -Koputa.
-Mitä jos ne panee? -Yököttävää.
Mitään ei tapahdu, kun kyttäätte siinä.
Tulkaa nyt sieltä.
-Huomenta. -Paljon onnea, äiti.
-Kiitos. -Se on molemmilta.
Näin lahja kääritään.
Lahjakortti uuteen hoitolaan. Siinä on ruokalistakin.
Ihanaa, kiitos!
Sieltä ei saa kasvojenkohotuksia.
Sepä vahinko.
Ja tämä on minulta.
-Oletko opetellut? -Jep.
-Se on ihana! -"Äärettömyyteen ja sen yli!"
-"Toy Storysta". -Tiedetään.
Näimme sen ensitreffeillä.
Piti valita se tai "Trainspotting".
Se on ihana. Kiitos.
Äiti ei sitten nosta sormeaankaan tänään.
Töistä soitetaan. On pakko vastata.
-Näytät vanhemmalta. -Kiitti.
-Annalle. Hän toivoi levyjä. -Eikö vinyyli ole nykyään kallista?
-Tulisit sinäkin lounaalle. -On tekemistä.
-Jos silmää mietit... -Sano vain...
Ihan sama.
-Hei. -Erikoistoimitus.
-Annalleko? -Sinulle.
Jokaista synttäriä kohti.
Osapuilleen. Arvasin ikäsi.
Kun seuraavan kerran haluat saattaa kotiin, kyllä se käy.
Kiitos.
Minä tästä lähden.
Jep... "Hei sitten, Nancy".
-Paljon onnea! -Peremmälle.
-Miten kasvat aina vain? -Hän on friikki.
-Kiva takki. -Kiitti.
-Terve. -Terve!
Hei, Cat. Älä huoli, ei haastatteluja tänään.
Anna hali.
-Miten menee, kulta! -Meidän oli ikävä.
-Missä Richard on? -Hän ei voinut hyvin.
Jääpähän meille enemmän ruokaa.
Ole hyvä. Mitä sinä hankit, Max?
Hän antoi tämän.
-Onpa kaunis. Mikä se on? -Tee se, Max.
-Älä ole halju. -Hänellä on se juttu.
Älä...
Tee se, tee se...
-Olen halunnut tätä kauan. -Max vihjasi.
Hän on kuningattareni. Kiitos.
Minä annan. Tämä on Louielta.
Luen tämän kohta.
Voi luoja... Onpa upea.
Niin hieno!
Niin hieno. Kiitos.
-Älä juo kaikkea kerralla. -En lupaa mitään. Kiitos.
-Malja päivänsankarille. -Hyvää syntymäpäivää!
Kippis!
Minä alan raivata näitä.
Mikset ostanut kierrekorkillisia?
Ehdimmekö yläkertaan viideksi minuutiksi?
-Emme. -Eivät he piittaa.
Cat etenkään. Hän tykkää minusta.
Meidän pitää viihdyttää vieraita.
Ensi vuonna tähän aikaan olemme lomalla.
Se tuntuu kaukaiselta, mutta se on sitten sen arvoista.
-Isä! -Minä vastaan.
Töistä taas, valitan.
Haloo, rikosylikonstaapeli Price.
Minä täällä. Pahoittelen häiriötä, mutta jotain ilmeni.
Jos en olisi halunnut sitä työpaikkaa...
Jos en olisi suuttunut niin...
...näin ei olisi käynyt.
-Sontaa. -Olisinpa sinunlaisesi.
Et tyydy vähään. Pyrit aina seuraavaan tavoitteeseen.
Pahoittelen kovasti. Pitää mennä töihin neuvonpitoon.
-Nytkö? -Palaan parissa tunnissa. Lupaan sen.
Milloin tämä päättyy?
Mitä sinä täällä teet?
Mietin.
Ryan opettaa Nancylle VR:ää. Maailma on sekaisin.
En tarkoittanut sanojani eilen.
Tiedän.
Sanoit aina, että minusta on vaikka mihin. Niin sinustakin on.
Olet silti arestissa.
-Mikä tämä on? -Kirjallinen anteeksipyyntöni.
Oikolue se.
Teen, mitä toivoit. Otan vastuun.
-Mitä? -Olen ylpeä sinusta.
Anna, sinun täytyy kokeilla tätä. Tule!
Halusin vain kertoa, että olette ystävistä parhaimmat.
-Älä unohda sitä. -Ihan totta.
Miten käykään, älkää huolehtiko. Minä turvaan selustanne.
-Miten niin? Kuulitko Maxista? -En.
Join vain liikaa viiniä.
Menkää nyt, olen ihan puhki.
-Menen käymään Arwelin luona. -Kerro terveisiä.
-Hyvää syntymäpäivää. -Hei sitten.
Kiitos ihanasta lounaasta. Ikävää, ettei Richard tullut.
-Onko teillä kaikki hyvin? -Kaikki on ihan hyvin.
-Hei sitten, kultaseni. -Hei.
Anteeksi. Se jatkui iät ja ajat.
Minun pitää kertoa sinulle jotain.
Mutta ensin haluan tanssia.
-Paljonko viiniä olet juonut? -En kylliksi.
Tiedät, etten osaa tanssia.
Ollaan vain hetken kahden.
Jackin ruumiinavauksen tulokset tulivat.
Hänet tukehdutettiin.
-Mitä? -Tiedän.
Tämä on nyt murhatutkimus.
Töissä tulee hullunmyllyä. En oleile paljon kotona.
Tämä on suuri tilaisuus minulle. Haluan auttaa nappaamaan tekijän.
Suomennos: Liina Härkönen www.sdimedia.com