TIDLIGERE ...
De fandt et lig.
- Pis. - Åh gud.
- Det er min søn. - Vi efterlod ham her!
Hvor blev I af i går?
Du ved ingenting! Ingenting!
Det er vores skyld.
- Det ved jeg! - Træk vejret.
Lad mig præsentere jeres nye supervisor.
Corona-Mandy?
Har du sagt det med parkeringspladsen? Så lad være.
Vi kan stadig gå til politiet.
Vi efterlod ham midt ude i ingenting.
Max vil tro os.
- Jeg mangler en kommissær. - Mig?
Mandy Thomas? Kom med os.
Vi fandt hendes kreditkort i skoven.
Hvis vi tager os sammen og samarbejder ...
... så går det over.
JEG VED, HVAD I GJORDE, OG JEG VIL HAVE PENGE
Du kommer for sent.
Jeg kan køre dig. Er du okay?
Er det Tamsin?
Det går over. Bare lad hende være.
Og fungerer det ikke, pakker vi tasken og flygter.
Dig og mig. Til et varmt sted.
Så må børnene passe sig selv, til de fylder 30.
- Lyder det godt? - Det lyder fantastisk.
Skynd dig.
Skat? Anna?
Vi skal tale med alle for at lære mere om Jack.
Jeg må ikke deltage i din.
Jeg har 200 pund. Jeg kan ikke betale nogen afpresser.
Vi må fortælle Max det.
Det kan vi ikke. Vi var enige.
Vi har ombestemt os. En mand døde, Nancy.
- Vi er skyldige i drab! - Jeg vil ikke i fængsel igen.
Max opdager, at der er noget galt.
- Tror I, at Mandy sendte beskeden? - Det kan være hvem som helst.
Jeg tjekker personaleregistret. Numrene måske står der.
- Ved du, hvad Mandy sagde? - Nej.
- Hvis hun så os, var vi anholdt nu. - Ikke hvis hun vil have penge.
- Godmorgen. - Hej.
Gareth sagde, at politiet skal tale med alle.
Jeg trænger til kaffe.
- Hvad hvis det er Tish? - Det ville hun ikke gøre.
Hun så os med Jack.
Hvis det ikke er Tish, så vil hun sige det til politiet.
- Jeg taler med hende. - Vent. Og sige hvad?
- Bare stikke en føler ud. - Det er for risikabelt.
Louie? Politiet vil tale med dig. Jeg tænkte, at du kunne begynde.
Også dig, Tish. Der er samtaler ovenpå.
Det er bare en formalitet.
- Tish? - Ja?
Miss Hopkins? Kom med os.
Du skal herind, Louie.
- Hej. Er det Louise? - Louie.
Sid bare ned, Louie.
Jeg er politiinspektør Holland. Du kender vel kommissær Price?
- Du er i familie med Jack Evans. - Han er min nevø. Eller var.
Det gør mig ondt.
Vi ved endnu ikke, hvordan mr Evans døde -
- så derfor taler vi med alle for at få en idé om, hvad der skete.
Vi starter med festen. Hvornår ankom du?
Jeg tog hjem for at skifte tøj -
- og var tilbage cirka 19:30.
Talte du med mr Evans i løbet af aftenen?
Ja, han kom over til vores bord.
- Hvad talte I om? - Det var mest småsnak.
Havde Jack drukket alkohol?
Ja, han var fuld, men ikke ...
Ikke hønefuld.
- Drak du alkohol? - Nej, min far var alkoholiker.
Det har påvirket mig. Ironisk, at jeg arbejder på et bryggeri.
Tror du, at Jack var påvirket af stoffer?
Det kan jeg ikke udtale mig om. Lemsip er det stærkeste, jeg drikker.
Han havde taget kokain. Måske også andet.
- Så du ham tage stoffer? - Jeg genkender tegnene.
Ved du, om mr Evans tog stoffer til fester?
Ja.
- Noget receptpligtigt? - Det ved jeg ikke.
- Hvornår gik du fra festen? - Det ved jeg ikke.
- Ved midnatstid. - Hvor var mr Evans der?
Jeg holdt ikke øje.
Men ... jeg tror, han var indenfor.
- Måske ved baren? - Sammen med hvem?
Det ved jeg ikke.
Så du mr Evans tale med nogen, da du gik?
Nej.
Bare kør, Nance.
Vi satte os i bilen, og jeg kørte alle hjem.
Og med alle mener du Anna, Louie og Catrin?
Ja.
Kan du huske, hvornår du sidst så din nevø?
- Louie? - Ja, han stod i baren.
- Hvad tror I, der er sket? - Det er det, vi vil afklare.
Var det et hjerteanfald? I må have en teori.
Ikke endnu. Men jeg forsikrer, at vi kommer til bunds i det.
Det var ikke mig, der var i skoven.
Nogen stjal min taske. De burde lede efter den person.
Det er sandt. Det lover jeg.
- Okay. - Jeg har aldrig oplevet et dødsfald.
Det er helt ubegribeligt.
For nogle dage siden gik han rundt, som om alt var normalt.
Og nu er han væk. Slettet.
Jeg ved, at han var en nar, men det er så brutalt.
Er du okay?
Hvorfor kan folk ikke lide mig?
Fordi du skændes med folk og dømmer dem.
Du serverer maden fjendtligt.
Livet er en konkurrence.
Du har større chance for at vinde, hvis du friterer fritterne rigtigt.
Det viser sig, at Mandy gik med Martin hjem.
Ham med udslættet. Kan vi få kompensation for chokket?
- Bryggeriet har pligter. - Det er Wales, ikke Los Angeles.
Tag det ikke personligt, men kan du svanse væk, Gwen?
- Har nogen talt med Tish? - Hun gik hjem efter samtalen.
- Hun har vel ikke sagt noget? - Hun undgår os vist.
Hun skrev måske sms'en.
- Det ligner hende ikke. - Du plejer at hade hende.
Jeg kiggede i personaleregistret. Nummeret var der ikke.
- Så er det nok en engangstelefon. - Det må være en herfra.
- Jeg skriver tilbage. - Nej, Anna.
Vi må købe os tid, mens vi finder ud af, hvem det er.
HVEM ER DET? HVAD MENER DU?
Det er ikke nogen god idé.
- Hej. - Hej.
- Er det din chef? - Ja. Hun er helt i orden.
Men jeg vil ikke have hende som fjende.
- Har du haft en god dag? - Nej.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Du er glad for jobbet.
- Gik samtalen godt? - Ja.
Men en pige gik hjem lige efter. Tish Hopkins.
Er alt i orden? Vi blev urolige for hende.
Urolige?
Om hun har det godt.
Hun var ikke særlig hjælpsom. For fuld til at huske ret meget.
Så nogen Jack gå?
- Skat. Det må jeg ikke sige. - Det er mig, du taler med.
Jeg kan blive forfremmet. Jeg må være meget eksemplarisk.
- Hvem skulle jeg tale med? - Jeg vil ikke risikere noget.
Okay.
Vi har briefing i aften, så jeg kommer først hjem om et par timer.
Jeg sætter dig af først.
Bare det, tak.
Jack havde nok selskab af en ude i skoven.
Vi fokuserer på, hvem den person kan være.
Mens vi afventer obduktionsrapporten, laver vi en tidslinje over festen.
Bryggeriets overvågning er elendig, så tjek de sociale medier.
Alle Facebook-fotos, Instagram-posts og selfies.
Vi laver en stor collage.
Vi skal have sagen opklaret. Tak.
Griff, ring til teknikerne igen om mobilen. Jeg skal bruge den.
- Okay. - Max?
Hvordan har din kone det?
Jo, godt, tror jeg. Hun er lidt chokeret.
Hun er vigtig for bryggeriet, så brug det.
Se, om du kan finde ud af, hvem Jack forlod festen med.
- Har børnene det godt? - Ja, fint.
Kom og sæt dig.
- Hvad siger de på jobbet om Jack? - Det måtte vi jo ikke tale om.
Han var fuld. Folk tror, at det var en overdosis eller dårlige stoffer.
Han var ikke alene den aften.
Mandy Thomas fik stjålet sin taske.
Den, der tog den, var nok ude i skoven sammen med Jack.
- Ved du, hvem det kunne være? - Nej.
Stod han nogen nær?
Nej, han holdt sig for sig selv. Vi så ham knap.
Far, du har fået en postseddel om en pakke.
Tamsin har stuearrest. Åbnede hun ikke?
- Måske vil hun hævne sig. - Den er i nummer 12.
- Hent den. - Hvorfor skal jeg gøre det?
Er det mors fødselsdagsgave?
Ja! Og jeg spiser, så ...
Du må ikke kigge. Og tjek ikke afsenderen.
- Du pakker den vel ikke selv ind? - Hvorfor dog ikke det?
Mor?
Arwel.
Jeg ... Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle gå hen.
De siger ingenting.
Jeg er hans far.
Jeg har ret til at vide det.
Jeg spørger dig, som en ven ...
... og som en far.
Jeg må vide, hvad der er sket med min dreng.
Vi undersøger, hvad han lavede der.
Det er alt, hvad jeg kan sige.
- Har I fundet hans mobil? - Nej. Men vi leder.
- Er Jacks mobil væk? - Har vi nogle lommetørklæder?
Tak.
- Kan han have tabt den i skoven? - Måske.
- Bor nogen hos dig? - Nej, gudskelov.
Det sidste, jeg har brug for, er en mere, der tuder.
Undskyld, jeg forstyrrer.
Jeg havde bare brug for at føle, at jeg gjorde noget.
Laboratoriets rapport er klar om et par dage. Så ved vi, hvad der skete.
Men ikke hvorfor.
Jack Evans' død chokerer hele samfundet.
Han blev sidst set i live til bryggeriets 100-årsjubilæum.
Politiet vil høre fra alle, der har set Jack ...
- Jeg så det. - Jeg har hørt på det hele dagen.
Det har jeg ikke.
Det er lokalsamfundets hjerte, og alle er chokerede.
Jeg tænker på, hvordan det ville være at miste Ryan eller Tam.
- Tror du, at han led? - Han var vist ret påvirket.
Ingen bør dø alene på den måde.
Vi skal nok opklare det. Bare rolig.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
5000 I KONTANTER, ELLER JEG GÅR TIL POLITIET
Hvem var det?
- Anna? - Det var bare spam.
- Fandens. Undskyld. - Hvem er det?
Det er Louie. Jeg må hellere tage den.
- Anna? Anna? - Ja.
- Så du svaret? - Ja. Vent, det er Cat.
- De har svaret. - Det ved jeg. Jeg har Louie i røret.
- Vi bør ringe til Nancy. - Vent. Det er Nancy.
Så du sms'en? Vi må nok give dem pengene.
- Mener du det? - Tænk, hvis de vil have mere.
Afpressere giver sig ikke.
- Jeg har ikke 5000! End ikke 1000. - Hvad skal vi så gøre?
Vi kan ikke gøre noget nu. Vi sover på det.
- Vi beslutter os, når vi er friske. - Jeg kan ikke sove!
Der er også noget andet. Jacks telefon er væk.
- Er den i bilen? - Nej.
- Er du sikker? - Ja. Den må være i skoven.
- Det bliver værre og værre. - Er alt i orden, skat?
- Jeg må gå. - Vi tales ved i morgen.
- Hvad sker der? - Louie har det hårdt.
- Vil du tage derover? - Nej, hun faldt lidt ned.
Så kom op i seng.
Jeg har jo sagt, at jeg ikke har råd.
- Hvad skal vi så gøre? - Hvad synes du?
Louie har ret. Vi har intet valg.
Alle mine penge er bundet i Richards investeringer.
Jeg har kun et par hundrede på kontoen.
- Skal jeg bede Arwel om et lån? - Åh gud, nej.
Se ikke på mig.
Vi har lidt penge. De skulle gå til en ferie.
- Hvor meget? - 4000, måske. 4500?
Jeg kan tage resten på kredit.
Jeg har det skidt med det her. Jeg lover at betale tilbage.
Også mig. Jeg finder på noget.
Obduktionsrapporten kommer først i morgen. Der var noget galt.
Hvor koldt var det den nat? Døde han af kulde?
Nej, han var fuldt påklædt.
Ved hypotermi plejer man at smide tøjet på grund af nerveskader.
Man tror, at man er overophedet, men fryser ihjel.
Paradokseffekt, hedder det. Videnskab er mærkværdigt.
Vi må ransage Evans hus for at finde mobilen.
- Få tilladelse af de pårørende. - Javel.
Mine unger plejede at lege i den skov.
Der er for farligt om aftenen. Så han gik formodentlig denne vej.
Der er ingen kameraer eller overvågning, men der er en pub.
Nogen kan have set ham gå forbi. Og om han havde selskab?
Og han kan have tabt mobilen på vejen.
Godt. Undersøg det.
Og køb flæskesvær med hjem til mig. Flæskesvær.
- Undskyld. - Pyt. Bare lad det ligge.
Du skal være hjemme. Undskyld os.
- Hvem er du? - Harri. Fra skolen.
Tamsin har stuearrest, Harri.
- Mor. - Gå nu.
Hvor er du pinlig. Hvorfor gjorde du det?
- Du skal være hjemme, ikke flirte. - Bland dig udenom.
Sæt dig ind i bilen. Ind i bilen!
Hallo? Jeg kører ikke Uber.
Kameraet er forhistorisk, men det virker.
Det tror jeg da. Jeg har aldrig behøvet at tjekke det.
- Vil du købe en pub? - Mine forældre havde en.
- De solgte den i 90'erne. - De kom ud i tide.
Kommissær Price.
- Det går livligt til hos Evans. - Arwel?
Jeg har brug for din charme og diplomati, okay?
Okay, jeg løser det.
Beklager, men jeg må have dine harddiske med.
- Handler det om Evans-knægten? - Ja. Kender du ham?
Nej, men jeg gik i skole med Arwel.
Han spillede altid så sej, men jeg så igennem det.
- Hvad mener du? - Han græd på toilettet én gang.
Han stortudede, fordi han ikke ville hjem.
Han er præcis som os andre.
Jeg henter harddiskene.
- Jeg har ikke tid til pjat. - Luk mig ud.
Du bliver hjemme, alene, til jeg kommer hjem. Hører du?
- Hører du? - Ja!
Du var aldrig blevet forfremmet. Du er en taber.
Frokostpausen varer en time.
Undskyld. Problemer derhjemme. Du ved, hvordan det er.
Fik du fat i pengene?
- Jeg ryster. - Vi har fået en ny sms.
De vil hente pengene under broen i aften.
Jeg vil bare have, at det er overstået.
Nej, I hører ikke efter. Det er spild af tid.
I burde finde ud af, hvad der er sket!
- Det er det, vi gør. - Nej, I irriterer mig!
Fjern de idioter.
Giv mig fem minutter.
Arwel?
- Er du okay? - Hvad får I ud af at snuse her?
- Vi er respektfulde. - Du er måske.
De to ville vade ind som to udyr.
Finder vi mobilen, kan det føre til noget.
Den er ikke her!
Og jeg må ikke engang begrave ham.
- Når obduktionsrapporten er klar ... - Bla, bla, bla.
Noget på Jacks værelse kan måske forklare, hvad han lavede i skoven.
I roder i hans privatliv!
Hvad hvis jeg superviserer ransagningen?
Arwel. Jeg vil hjælpe Jack.
Jeg vil vide, hvad der skete. Hvem han kan have mødt.
Hans værelse er det eneste, jeg har tilbage.
- Hvad ved du om hans venner? - Han havde ingen venner.
Der må have været nogen.
Hans mor skred, da han var fem.
Han forandrede sig for altid. Han trak sig.
Det gjorde vi begge to.
Hvor er hun nu? Jacks mor?
Vi så hende ikke igen.
Hun døde for fem år siden. Kræft.
- Det gør mig ondt. - Ikke mig.
Vi var kun os to. Vi lukkede ikke nogen ind.
Det var vores regel.
- Det var os mod verden. - Hvorfor rejste du så fra ham?
Hvorfor flyttede du til Frankrig?
Blev I uvenner?
- Arwel? - Jeg vil være i fred.
Vi er nødt til at ransage hans værelse.
Jeg vil ikke skulle skaffe en dommerkendelse.
Så lad være.
Du hørte mig måske ikke. Jeg vil have jer væk herfra.
Vi venter og ser, hvem der kommer.
- De må ikke se os. - De vil ikke kunne se os.
Lad os få det overstået.
- Skal jeg gå med? - Jeg skynder mig.
- Containeren i midten. - Ja.
Jeg har fødselsdag i morgen.
Jeg burde være hos min familie og ikke på en parkeringsplads.
Tror du, jeg vil være her?
Min nevø ligger i lighuset.
Vi er ikke bedre end ham nu. Vi er værre end ham.
- Jeg burde have gjort mere for ham. - Du har forsøgt.
Hvorfor blev han sådan?
Vi har det svært med Tamsin.
Hun har altid været vanskelig, men især det seneste år.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Spørg ikke mig til råds om den slags.
Ville du aldrig have børn?
Jeg ville aldrig bringe et barn ind i vores familie.
- Hvorfor ikke? - Det er et giftigt miljø.
- Hej. - Hvad laver du på Maddox Street?
- Får lidt frisk luft. - Og lidt meth?
Bare rolig. Jeg har det fint.
- Ryan leder efter dig. - Jeg er snart hjemme igen.
- Er alt i orden? - Ja.
Flæskesvær.
Jeg kommer, så snart jeg kan.
- Okay. - Jeg elsker dig.
Farvel.
Sådan.
- Max ved, hvor jeg er. Vi må væk. - Godt.
- Vil du ikke vide, hvem det er? - Det er for farligt.
Hvornår kommer de? Om fem timer?
- Jeg er ligeglad. - Start bilen, Anna.
- Så venter jeg alene. - Vær ikke dum, Louie.
Sæt dig ind i bilen, Louie!
Kom nu, Louie.
Griff? Kan du give harddiskene til teknisk?
Intet problem.
Kørte I? Hvordan skal vi så vide, hvem det er?
Jeg sagde jo, at Max begyndte at stille spørgsmål. Hvor er du?
Jeg køber ind til Annas fødselsdag.
- Vi ses til frokost. - Ja, vi ses i morgen.
- Hej. - Pis!
- Følger du efter mig? - Og hvad så? Det er en hobby.
- Hvor har du været? - Det rager ikke dig.
Hvad sker der?
- Har du det godt? - Vi har skændtes.
- Du og din kæreste? - Nej, jeg og Harry Styles.
- Undskyld, prinsesse. - Kald mig ikke det.
Han er ikke min kæreste, men min eks. Min kommende eks.
Han er bare ikke helt overbevist.
- Jeg forstår ham godt. - Var det en kompliment?
- Var det? - Sig det ikke. Det ødelægger mit ry.
Kan du lide cider?
Må jeg spørge om noget personligt?
Hvorfor sad du inde?
- Kender du til det? - Det gør alle.
Jeg blev venner med de forkerte.
Men det lykkedes at forlade det.
Arwel gav mig en chance. Jobbet har gjort mig godt.
Anna, Louie og Nance er ligeglade med min fortid.
De er gode venner.
- Hvor er din familie? - Mine forældre blev skilt tidligt.
Sidst, jeg så min mor, efterlod hun mig på kommunen.
Det er jeg ked af.
Det er, som det er. Jeg kan lide min selvstændighed.
Hører du aldrig fra dem? Ikke engang til fødselsdag eller jul?
Jeg fejrede ikke mange fødselsdage som barn.
Jeg er bagud med fødselsdagskager.
Jeg sagde ikke til politiet, at vi var på parkeringspladsen.
Hvorfor?
Bed han dig?
Han narrede mig derud.
Det kunne være endt værre.
Jeg hadede ham. Jeg er glad for, at han er død.
- Hvor var du her til aften? - Med min ekskæreste.
- Hvorhenne? - Spiller det nogen rolle?
Jeg vil bare vide det.
Hjemme hos ham. Han bor nede ved floden. Hvorfor?
- Jeg må gå. - Skal jeg følge dig hjem?
Nej. Tak for cideren.
Godnat.
- Undskyld, det blev så sent. - Det gør ikke noget.
Tillykke med fødselsdagen.
- Jeg hører intet. - Bank på.
- De knalder måske. - Ad.
- Men hvis? - Der sker intet, når I står der.
Kom nu ind.
- Godmorgen. - Tillykke, mor.
- Tak. - Den er fra os begge.
Sådan pakker man en gave ind.
Det er et gavekort til den nye spa. Og en menu.
Hvor lækkert, tak!
- Desværre laver de ikke ansigtsløft. - Det var synd.
Den her er fra mig.
- Har du taget et kursus? - Ja.
- Den er smuk! - "Mod det uendelige univers."
- Fra "Toy Story". - Det ved vi.
Det var vores første date.
Det var enten den eller "Trainspotting".
Jeg er vild med den. Tak.
- Glem ikke at hjælpe mor i dag. - Ja, ja.
Det er stationen. Jeg må desværre tage den.
- Du ser ældre ud. - Tak.
- Den er til Anna. - Er vinyler ikke dyre for tiden?
- Du bør tage med til frokost. - Jeg er optaget.
- Hvis det er øjet ... - Hils og sig ...
Hvad som helst.
- Hej. - Særleverance.
- Er de til Anna? - Nej, til dig.
En for hver fødselsdag.
Måske. Jeg ved ikke, hvor gammel du er.
Og næste gang, du vil følge mig hjem, må du gerne.
Tak.
Så går jeg.
"Okay. Farvel, Nancy."
- Tillykke med fødselsdagen! - Kom ind.
- Vokser du endnu? - Rent misfoster.
- Flot jakke. - Tak.
- Hej. - Hej.
Hej, Cat. Bare rolig. Ingen samtaler i dag.
Giv mig et kram. Hej med dig.
- Hej, skat. - Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
- Hvor er Richard? - Han hilser.
- Han havde det skidt. - Pyt. Så er der mere mad til os.
Værsgo. Hvad gav du hende, Max?
Den her.
- Åh, hvor fint. Hvad er det? - Gør det, Max.
- Nej. - Han siger en bestemt replik.
Nej, lad være.
- Gør det, gør det, gør det! - Hold op.
- Den har jeg ønsket mig længe. - Ja, det sagde Max.
Hun er min dronning. Tak.
Jeg sender den videre. Fra Louie.
Jeg læser det om lidt.
Du godeste. Hvor er den lækker.
Så flot!
Den er flot. Tak.
- Drik ikke den hele på én gang. - Jeg lover intet. Tak, alle sammen.
- Skål for Anna. - Skål og tillykke.
- Skål. - Skål.
Jeg begynder at rydde af.
Hvorfor købte du ikke med skruelåg?
- Kan vi smutte op i fem minutter? - Nej.
Alle er ligeglade. Især Cat. Hun kan ikke lide mig.
Vi er værterne.
Næste år er vi på ferie nu.
Jeg ved, at det føles fjernt, men det skal nok være det værd.
- Far? - Jeg tager den.
Det er stationen igen. Undskyld.
Ja, kommissær Price her.
Det er mig. Undskyld, jeg forstyrrer, men vi har gjort fremskridt.
Hvis jeg ikke havde villet have det job ...
Hvis jeg ikke havde været så vred ...
... så var det aldrig sket.
- Ævl. - Gid jeg var mere som dig.
Du lader dig aldrig nøje. Du presser dig selv videre.
Undskyld. Jeg må ind på stationen til briefing.
- Nu? - Jeg er tilbage om nogle timer.
Hvornår er det her overstået?
Hvad laver du heroppe?
Tænker.
Ryan og Nancy spiller VR. Verden er blevet helt skør.
Jeg mente ikke det, jeg sagde i går.
Det ved jeg.
Du har altid sagt, at jeg kan blive, hvad jeg vil. Det kan du også.
Du har stadig stuearrest.
- Hvad er det? - Mit brev til skolen og Stacey.
Kan du læse korrektur?
Jeg gør, som du ønskede og tager ansvar.
- Hvad? - Jeg er stolt af dig.
Du skal prøve det her, Anna. Kom.
I er de bedste venner, man kan forestille sig.
- Glem det aldrig. - Jeg mener det.
Hvad der end sker, så tager jeg mig af jer.
Hvad mener du? Har Max givet besked?
Nej.
Det er bare vinen, der taler.
Tag nu hjem. Jeg er helt færdig.
- Jeg ser lige til Arwel. - Hils ham fra os.
- Tillykke igen. - Farvel.
- Tak for en dejlig frokost. - Synd, at Richard ikke kom.
- Er alt i orden mellem jer? - Ja. Alt er helt fint.
- Farvel. - Farvel.
Undskyld. Briefingen blev bare ved og ved.
Jeg må fortælle dig noget.
Men først vil jeg danse.
- Hvor meget vin har du drukket? - Ikke nok.
Du ved, at jeg ikke kan danse.
Bare et lille øjeblik. Bare dig og mig.
Jacks obduktionsrapport er klar.
Han blev kvalt.
- Hvad? - Ja, ikke?
Nu er det en drabsefterforskning.
Nu bliver det helt vildt. Jeg vil være meget væk.
Det er en stor chance for mig. Jeg vil finde den skyldige.
Tekster: Mille Dyre Egegaard www.sdimedia.com