I myterna från Mellanöstern och Europa finns en skrämmande kvinnlig demon
som förekommer i bilder och historier så tidigt som på nollhundratalet.
Hon har flera dussin namn på flera språk och religioner
men bara ett hemskt attribut:
Barnarövaren.
MATA DEN INTE
Vad gör du?
Sluta.
- Du skadar oss. - Brinn i helvetet.
Nej.
Vad gör du, Yosille?
Du vet vad som händer när jag inte matas.
Det här händer inte.
- Vill du inte träffa din fru igen? - Det räcker. Jag ska aldrig mer mata dig.
Som du vill.
Stanna i din cirkel, Yosille. Det finns alltid andra.
Vänta.
Lovar du?
Ett liv...
för din fru.
Jag kommer, Aida.
Förlåt mig, Gud.
Du, tack för att du följde med.
- Du kan säga det, Claire. - Vadå?
'Art kanske älskar dig men du kommer aldrig tillhöra familjen.' Han sa det.
Ja, han sa massa dumheter. Det blir annorlunda den här gången.
Kalotten sitter inte lika tajt längre. Tro mig, han har förändrats.
Jag hoppas det.
Dessutom bär du på hans enda barnbarn.
- Det vore dumt att göra dig förbannad. - Det är sant.
- Ge gamlingen en chans. - Jag är ju här, eller hur?
Ja, det är du.
Då så.
Välkommen hem, Art.
SAKNAD Har du sett mig?
FEINBERG Begravningsbyrå
Heliga böcker och skrifter förbereder oss inte alltid för tragedier som denna.
Vi får lära oss att Gud talade i begynnelsen
och att han skapade universum med dessa heliga bokstäver.
Allt från grässtrået till stjärnorna som skiner ovanför oss,
skapades av dessa heliga bokstäver som uttalades i tidernas begynnelse.
En man med himmelskt perspektiv återskapar dessa skapelsebokstäver.
Men vem kan säga i tragiska tider...
- Hur kunde du växa upp så här? - Vi skrattade oavbrutet.
- Förlåt. Det var inte meningen att... - Lysande start. Jättebra.
Ta inte åt dig. Döden kan frammana det värsta hos oss.
- Välkommen hem, son. - Trevligt att se dig, pappa.
Gud, vad jag har saknat dig.
Och du... Den berömda Claire. Storbritanniens finaste.
Nej. Det är okej.
Vi är väl en familj, va?
Så...
Följ med så får du se ditt rum.
- Jösses. - Gott, va?
Gott? Det är utsökt. Har du lagat det?
- Jag har aldrig ätit dumpling... - Nej, inte dumpling. Kreplach.
- Kreplach. - Jättebra. Så berätta. Pojke? Flicka?
- Det är en flicka. - Hon kanske lär sig skriva som sin mor.
- Har du läst mina artiklar? - Jag har forskat lite.
- Det är lite enkelt redaktionellt arbete. - Hon är blygsam.
Claire är en suverän författare. Hon håller på med en banbrytande kokbok.
Och hon gillar min kreplach?
Maten kopplar samman kroppen med själen, brukar man säga.
Det var vackert.
Jag ska bara... Ursäkta.
Jag borde ha gått på ert bröllop.
När man ser världen på ett visst sätt är det svårt att acceptera förändring.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Nej, det är det inte.
- Nåja. Vi är här nu. - Ja.
- Visade du kontraktet? - Vilket kontrakt?
Vi kan inte använda hans hus som säkerhet innan han skrivit på.
Säg att hans advokat går igenom det finstilta. Det är snart klart.
Snart räcker inte. Jag vet att Claires provrörsbefruktning tömde era konton.
- Men banken skiter i det. - Hur långt har jag på mig?
Utan din pappas hus har du inget att komma med.
Får du inte en underskrift innan slutet på veckan kommer banken att ta ert hem.
Åh, och det här är vår bakgård. Du skulle se vad stora citroner vi får.
Vad härligt. Det är jättehärligt. Min pappa, må han vila i frid,
brukade säga: 'Hemmet är hjärtat.' Öppet hem, öppet hjärta.
Ditt barn kan skatta sig lyckligt.
- Jag borde nog ta bort den. - Vad hände med henne?
Vad kan jag säga? Hon hette Sarah Scheindal.
Vi bad, vi hoppades, vi sökte och till slut hittade vi henne.
Ja, det var hemskt.
Jag ska bespara dig detaljerna. Nog om det.
- Ledsen, det var bara... - Din fru har visat lite bilder.
Vilket hem. Min son, mäklarmogulen.
- Skål för nystarter. L'chaim. - L'chaim.
- För livet. - För livet.
Oj, det är nog Heimish. Ingen rast ingen ro!
- Har idioten kommit? - Det är öppet.
Till och med de döda är otåliga.
Då så. Vill du göra en god gärning?
Ser man på, den förlorade sonen har återvänt.
Hur är det, grabben?
- Trevligt att se dig. - Så du gifte dig med en icke-jude.
- Oroa dig inte. Vi ska konvertera henne. - Uppför dig, Heimish.
Vad för dig till Brooklyn, Arthur? Saknar du min kugel?
Kalla min fru icke-jude igen så klappar jag till dig.
Vill du försonas innan barnet föds? Det är väldigt smart.
Se på dig, den store affärsmogulen hjälper till med smutsgörat.
Så ödmjukt, Arthur.
- Du är en idiot. - Känner du lukten?
- Det luktar gris. - Har du problem med vad jag äter?
- Jag pratade inte om vad du äter. - Nåt på tok?
Inget alls. Eller hur, Arthur?
- Inget. - Precis som förr i tiden.
- Oj, vad hände? - En olycksdrabbad.
Sruli fastställde att det var självmord.
- Kände du honom? - Yosille Fishbein. En briljant akademiker.
- Han drog sig tillbaka när frun dog. - Han grottade ner sig i esoterism.
Han sökte desperat få kontakt med frun på andra sidan.
Det var bara några månader sen vi begravde henne.
Han gjorde allt för att rädda henne. Vad är en man utan sin fru?
En god människa. Välsignad vare den sanne domaren.
Sånt är livet. En sann gåta.
Välsignad är Du, Herre vår Gud, universums kung.
- Amen. - Amen.
Vi har fått Sarah Scheindals begravning bekräftad. Allt är klart till imorgon.
- Bra. - Ta inte av den.
- Vissa saker förändras aldrig. - Kan vi växla några ord, Saul?
- Gå du. Jag börjar. - Glöm inte begravningsdräkten.
- Han vet. - Han kommer att klanta till det.
Nej, då. - Klanta inte till det.
Herregud.
Tycker du inte att det är märkligt att han kommer hit efter så lång tid?
Du skulle ha hört honom. Han vill börja om. Det var moget av honom.
Jag vet att han är din son. Men allt som kommer från kon är inte smör.
Du har inte en ynglings hjärta längre.
- Älskar du honom inte? - Jo. Men jag litar inte på honom.
- Är allt bra, Arthur? - Jo, allt är bra.
Har du klantat dig?
De förbaskade ledningarna lever sitt eget liv.
Är allt bra?
- Fortfarande mörkrädd? Bu! - Jättekul...
Bara lite rigor mortis. Kroppens sista ryck.
Ja, jag börjar komma ihåg det.
- Du kan väl se hur det är med Claire? - Va? Har jag gjort nåt fel?
Nej, nej. Jag avslutar här. Vi kan göra klart resten imorgon.
Gå. Gå och vila.
- Kan jag fråga dig en sak, pappa? - Självfallet.
Jag... Det var inget. Vi tar det en annan gång.
Heimish tar väl hand om mig. Försök hålla sams.
Just det, Art...
- Jag är glad att du är tillbaka. - Jag med.
Yosille, Yosille... Vad har du haft för dig?
Art?
Efter de orden bad Gud Abraham att offra sin älskade son Isak.
Men vi måste fråga oss om detta är en Gud vi ska tro på?
En Gud som leker grymma tankelekar med sina trogna tjänare?
Heliga Zohar förklarar varför de flesta...
- Shaloms butik. - Hej, är det Reb Chayim?
- Det är Saul. - Saul?
- Ja, jag behöver din hjälp. - Absolut.
Jag kan ha hittat nåt. Zayin, kaf, dalet.
- Står det på kniven? - Ja.
- Kaf, dalet och saf. - Det är en gammal besvärjelse.
- Vad vet du om den? - Det är...
ett av Guds dolda namn skrivet baklänges.
Det är för att frambesvärja shedim och försegla dem.
- Försegla? - Ja, oftast i en kropp men...
Jag skulle ärligt talat inte bry mig om det, Saul. Det är gamla skrönor.
Vem har i vår moderna värld kunskapen att försegla en demon i en kropp?
- Tänk om nån hade det? - Okej. Fanns det ett smycke?
- Va? - På kroppen. Hade han ett smycke...
Nån sorts amulett som innehöll en helig bokstav?
- Nej. - Är du säker?
Ja, självfallet. Det var bara kniven.
Då är det ingen fara. Inget smycke, ingen försegling.
Så då kan du inte ha en kropp med en demon inuti.
Men säg att du gjort det. Det värsta den kan göra är jävlas med ditt sinne.
I fångenskap är den maktlös.
Men såvida du inte börjar kremera kroppar så är det ingen fara.
Judarna har råkat ut för värre saker. Ha en bra sabbat.
- Detsamma. - Okej. Hej då.
- Åh, titta vem vi har här! - Vad gör du?
Lite morgonläsning.
- Har du sett Art? - Han vaknade tidigt och erbjöd sin hjälp.
- Gjorde han? - Jag vet inte vad du gjort med honom.
Vem kunde ana det? Hungrig?
Jättehungrig.
Jösses. Vidrigt.
Sarah Scheindal. Jag hoppas de hittar den sjuka galningen.
Kom igen nu, Saul. Du driver dig själv till vansinne.
Hallå?
- Hallå? - Art? Det är Jake Bennett.
Hur går det?
Art är upptagen just nu. Vill du lämna ett meddelande? Jag är hans assistent.
Vi har hållit vår del av avtalet, men banken är tydlig.
Han får inget lån om han inte har pappans hus som säkerhet.
Han måste få kontraktet påskrivet ikväll annars blir det ingen affär.
Jag ser till att han vet det.
Åh! Claire? Vad tjusig du är!
Varje fredagskväll sjunger männen till sina fruar
och säger att skönheten är borta i en handvändning.
Men deras vänlighet och med- mänsklighet är vad alla verkligen åtrår.
Vi är ett väldigt missförstått folk.
Det är bördan att satsa så mycket på det inre.
Det är svårt att se för utomstående.
Att trösta andra förberedde mig aldrig för min egen sorg.
Jag... Jag borde ha pratat mer med Art, kanske skrikit mindre.
Jag vet inte. Ibland kommer insikten alltför sent.
Mår du bra?
- Får jag fråga dig en sak, Saul? - Ja, självfallet. Vad som helst.
Får du nånsin rop på hjälp av själar?
De döda är precis som de levande, Claire. De behöver fortfarande kärlek.
Vet du vad din son håller på med? Han tror att han kan utnyttja dig.
- Kom igen, berätta för honom! - Berätta vad?
Allt är bara ett spel för galleriet. Det är inte på riktigt.
Han är en gonif. En tjuv. De vill sälja hela byggnaden.
- Vad pratar du om? - De är inte ute efter försoning.
- De kom hit för att utnyttja dig! - Det är inte sant.
Han erbjöd din fastighet till nån byggherre.
- Det är inte sant! - Förlåt, men det är löjeväckande.
Det stämmer inte. Jag kan förklara...
Kände du till det?
- Vad handlade det där om? - Glöm det. Vi ska åka.
- Kan du prata med mig? - Kan vi ta det här sen?
Nej, det kan vi inte!
- Allt kommer att ordna sig, okej? - Jag vill veta sanningen.
Jag har inte lyckats sälja ett hus på två år.
Det är okej. Jag tog ett nytt lån på huset.
Gjorde du?
Du sa att du hade allt under kontroll. Jag lämnade mitt jobb.
Jag hade inte behövt göra det. Du sa att allt var okej.
Så jag väljer färgen och möblerna till barnets rum när vi är på väg...
- Det är vi inte. - Du har ljugit för mig i två år.
Vi ska ju vara en familj. Vi ska få ett barn.
Vad var planen? Hur tänkte du?
Såg du hans min där nere?
Vi kan prata om vad som händer där nere.
Hela det där med Gud, kärlek och heligheten. Det är en lögn.
Jag såg min mamma tina bort i det där rummet.
Vet du vad han sa när jag behövde honom?
Han sa åt mig att be i synagogan, så jag bad. Jag bad och bad.
'Gud, ta inte henne.' 'Gud, var barmhärtig.' 'Gud, skada inte henne.'
Jag bad tills det inte återstod några fler ord på sidan.
Du måste gå ner och prata med honom och ställa allt till rätta.
Om vi åker nu kommer du alltid att ångra det.
Jag kom inte hit för att utnyttja honom. Jag tänkte inte sälja hans hus.
Jag väntade bara på rätt ögonblick. Jag ville inte såra nån.
Jag är ledsen.
Arthur?
Hallå?
Pappa?
Vad är det frågan om?
Pappa?
Vad har...
- Vad har hänt? Vad har hänt? - Hans hjärta...
- la av. - Nej.
Du krossade det.
Skulle ni alla kunna...
Kan ni lämna mig ett ögonblick?
Hon är så ledsen, så ledsen.
- Beklagar sorgen. - Tack.
Jag visste inte att han var sjuk.
- Saul gillade inte att beklaga sig. - Nej.
- Hans hjärta hade varit krassligt ett tag. - Inte idag, Chayim, snälla.
Självfallet. Så, vet du...
Vad vill du?
Hjälp mig!
Jag är ledsen. Förlåt...
Art? Art? Det är nåt väldigt märkligt som händer här.
Art? Lyssnar du på mig?
Det är nåt verkligen... Nåt är verkligen fullständigt fel.
Art?
Prata med mig, Art.
Du?
- Vad är det? - Jag måste sova.
Vad är det?
Du...
Jag tror att jag håller på att bli galen.
Okej. Vi åker hem, Arthur.
Såja.
Skojar du? Du ber oss inte att flytta en soffa från ett garage, Art.
Vad är det här? Var är Heimish?
Du har alla papper där. Kroppen skulle iväg för två dagar sen.
Det var ett självmord. Vi behöver polisrapporten. Var är Heimish?
- Han jobbar inte här längre. - Du har väl hans nummer?
Låt oss säga att jag raderat hans nummer.
Okej, men... Om du inte kan överlämna kroppen till en anhörig...
- så måste polisen godkänna det. - En anhörig?
Om jag vore du skulle jag glömma ert tjafs och ringa Heimish. Ta hand om dig.
Detsamma.
Hallå?
Förlåt mig
'Besvärjningsförsök?'
Jag vet inte längre vad som är på riktigt.
Dagar inuti mardrömmar.
Inuti drömmar. Innerst inne...
vet jag att jag har gjort ett hemskt misstag.
Det är en bluffmakare.
En formskiftare.
Ett uråldrigt rovdjur.
En barnarövare.
En...
Abyzou.
Åh, jösses!
Miraklet med Sarah Scheindal.
- Saul bor väl här? - Ledsen. Verksamheten är nedlagd.
Men vi har fortfarande mycket att ta hand om.
Ni har nån jag håller väldig kär i er källare.
- Ursäkta, men vem är du? - Aida Fishbein.
Och det är ni som har min make.
Jag heter Yosille Fishbein och till slut har jag hittat botemedlet mot döden.
Igår kväll efter månader av forskning genom eld och bläck
frambesvärjde jag Martiel. Livets ärkeängel.
Här är gränsytan mellan himlen och jorden.
Idag ska vi föra tillbaka min älskade Aida från himlen.
Hör ni? Ärkeängeln vill att vi ska börja.
Era böner kommer att föra tillbaka min älskade Aida.
Varsågod, Sarah.
Det funkar.
Det kittlas.
Det är nåt som är fel.
Nej.
Sarah?
Vad är du?
Jag har försökt nå dig, Art. Det är nån här.
- Jag vet. - Art?
- Hon säger att hennes man är i källaren. - Claire? Claire...
Måste vi vänta? Min älskade make.
Jag behöver bara se hans ansikte. Snälla.
Oroa dig inte.
Vilken härlig period.
- Det borde inte dröja så länge för dig. - Va?
Barnet. Det är snart dags. Jag kan se sånt.
- Den här. - Hur vet du det?
Det står på väggen där.
Mina händer... Kan du?
- Vi kanske borde vänta. - På vad?
På nån som drar? Snälla.
Du känner igen honom. Gör du inte det?
Varför, Yosille?
Han borde ha lyssnat.
- Vad har du gjort med mig? - Inte jag. Din dröm.
Du har blivit infekterad.
Snart kommer ditt barn att förenas med otaligt andra.
Många förlorade själar som ropar efter hjälp.
Endast du kan bryta förbannelsen, innan det är för sent.
Smycket?
Bränn det!
Vi lider på grund av den. På grund av den ska du lida.
Snabbt! Bränn det!
Kom igen...
Kom igen... Nej!
- Claire? - Art?
- Närmare. - Art?
Närmare!
Claire?
Vad gör du, Arthur?
Sarah?
Var är min fru?
Åh, Claire, Claire, Claire... Snälla... Claire!
Vakna, snälla. - Vad har du gjort?
Vad har du gjort?
- Såja. - Nåt är fel, Art.
Vi ska gå härifrån.
Ett liv för ett liv.
Nåt är fel, Art. Nåt är fel...
Ska vi sluta ett avtal?
Slut på smärtan. Slut på fruktan.
Du vill att jag skaffar ett barn åt dig.
Nej.
Håll käften!
Snälla, lägg inte på.
Visa mig bandet.
Nej, försvinn!
Sarah!
Vad är du?
Den här... Den här saken...
- är den i huset? - Jag tror det.
Den har min fru.
Vad ska jag göra?
Jag känner en kabbalist.
- Heimish. - Arthur.
Vad är det för nåt?
Ett sigill.
Ett altare, ett offeraltare för dem som beträder det.
- Har du matat det? - Va?
- Har din fru gått in i sigillet? - Öh...
Jag vet inte.
Var är Yosilles kropp?
Den har släppts fri. Kärlet har krossats.
Vad är det för nåt?
Bringaren av missfall.
Barnarövaren.
Vi måste avsluta vad Yosille påbörjade. Var är resten?
- Jag... - Var är resten?
Sen innan perioden för mörkläggningen har Abyzou vållat misär och missfall...
och tvingat de sörjande och de desperata att mata den.
Ända till Gud gick emellan och bad Abraham att offra sin son.
Där satt Abyzou evigt fången ända tills Yosille förde henne tillbaka.
Hon får dig att se saker, känna saker som inte är sanna.
Vad som en krävs för att få sin vilja igenom. Ett barn inuti sigillet.
Men med smycket kan vi fånga in henne och våra böner kan tvinga dit henne.
Endast vi kan bestämma hur mycket gott och ont som beträder vår värld.
Hur dödar jag den?
Det går inte att döda den.
- Du fångar den. - Hur?
Som Yosille gjorde.
Och det skulle rädda min fru? Och mitt barn?
- Vi har ont om tid. - Det måste finnas en annan lösning.
Det finns inget annat sätt. Du måste fullfölja hela fångritualen.
Sluta inte när jag väl ritat skyddscirkeln.
Stanna i cirkeln!
- Skynda dig. - Jag gör det så snabbt jag kan.
Vi vet inte vad den kan...
Heimish?
- Varför hör du mig inte? Snälla, Gud! - Pappa?
Art... Arthur? Hur gjorde du...?
Gör som den vill. Jag var en dåre.
Lämna mig inte, snälla gör inte det.
- Rädda din fru! - Hallå? Vad gör du?
- Hallå, Arthur! - Jag såg min pappa.
Nej, nej, nej. Vad du än såg så var det inte din pappa.
Den här...
Ta den.
Den här var din pappa. Okej?
Avsluta cirkeln. Stanna i den.
Heimish!
- Nej! - Heimish!
Heimish!
Art?
- Art. - Claire.
- Claire! - Hjälp! Art!
Art!
Art...
Art!
Snälla, hjälp mig.
Amen.
Art!
Nej!
Art!
Nej...
Heimish. Heimish.
- Gör det! - Jag kan inte.
- Snälla... - Jag kan inte.
Gör det.
Gör det!
Jag älskar dig.
Du borde ha stannat i cirkeln.
Art!
- Claire. - Gudskelov, mår du bra?
- Ja, mår du bra? Och barnet? - Ja.
Bra.
Claire?
Översättning: Angel Hammer