Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
Til kærligt minde om Özgür Başaran…
ORTAKÖY-HUSENE
Deniz?
-Klarer du det, mor? -Ja, det gør jeg.
Kom, skat. Tag dem ud af bagagerummet.
-Velkommen, frue. -Tak. Goddag.
Asli er her! Jeg kommer straks!
Deniz.
Hej! Hvornår er du kommet?
-Lille fugl! -Hallo!
Bras ikke ind som en bjørn!
Jeg har da set det før. Jeg skiftede din ble.
Virkelig? Den er ændret meget. Vil du se?
Deniz, er du gal? Hvad fanden laver du?
Hør! Hvor skal du hen? Altanen.
-Du tager den. Jeg skal svømme. -Hvad? Du træner ikke just til OL!
Frøken Asli.
Hør, hvorfor det "frøken"? Du er godt nok vokset!
Se dig lige. Skæg og det hele.
Kinderne er også væk. Så kan jeg ikke nive i dem mere.
Jeg kan lide det syn. Virkelig sejt.
Farveller.
"Farveller"?
Du bliver vist en værre en.
-Mama Handan! -Åh gud!
Velkommen!
-Hvor har jeg savnet dig. -I lige måde.
Jeg vidste, hun ville nulre rundt i timevis, så jeg ville kigge forbi.
Pænt af dig. Hvor er du flot solbrændt.
Imens jeg ventede på…
Jeg er færdig. Kommer nu.
Er du her stadig?
Må jeg ikke hilse på gæsten?
Okay. Det er gjort nu. Smut.
Sig det så. Hvordan gik eksamenen?
Vi får se.
Køleskabet er tomt.
Jeg ledte efter vand.
Hvordan gik din eksamen egentlig?
Godt, bare rolig.
-Jeg ligger nok i top-100. -Top-100?
Vi får se, ikke?
-Du får topkarakter. -Hr. Murat! Velkommen!
Se den tøs, der kalder mig "hr."
Jeg troede ikke, I ville komme.
Vi ventede til efter Deniz' eksamener.
Engelsk.
Glem det.
Ja, okay. Det er han bedst til, ikke?
Glem eksamenerne og karaktererne.
Det er bare sprog. Det lærer du. Glem det.
Hvordan har Zeynel det?
Min far har det fint. Vi taler ikke meget med min mor.
-Kig forbi, så vi kan snakke. -Okay.
Hvad skal vi gøre med Deniz?
Den seje fremtoning, han er slankere og højere.
Han kunne jo ikke løbe på grund af vægten.
Han var som Pacman.
Det virker som i går.
Sikken beslutsomhed.
-Han er vokset. -Godt.
Bed din far kigge forbi. Så griller jeg.
Okay.
Hej. Du har tabt dig.
Hvad så?
Ikke så meget, og dig?
Flydende.
Fedt.
Du tager ikke min hat. Den var dyr.
Er det Deniz?
Spørg ikke. Han svømmer som en prof.
Deniz? Hvorfor er du sådan?
Han er blevet svømmer.
Har du gjort det frække? Hvad?
Nej.
Og dig?
Naturligvis.
Glat og gennemtrængende.
Pinar har spurgt til dig. Seriøst.
Er der ikke noget Serdar Ortaç over ham?
Noget "Serdar Ortaç møder guldfisk".
Giv Serdar Ortaç en orange jakke, så er de ens.
-Du ville styre på scenen. -Guldfisken Serdar.
Du taler for meget.
Er alt okay, makker?
-Ja. -Hold da op.
Dit engelske er vildt godt.
Det siger jeg også til min lærer.
Men…
Hvad er dine planer?
-For hvad? -Sommeren.
Jeg skal vel svømme.
-Det sagde din søster. -Tro ikke på hende.
Hvad er dine planer?
Kedelige ting. Der er poolen, Bekirs klamme hamburgere
og fjolserne Özgür og gutterne. Det samme hver sommer.
Måske bliver denne sommer anderledes.
Hvorfor det? Fordi du er højere?
Deniz, har du lært at svømme?
-Stop. Du drukner jo knægten! -Knægten? Han er højere end mig!
Meget morsomt!
En, to…
-Mægtig morsomt. -Tre!
I er så døde!
Bliv der, og tag det som en mand!
Kom herover!
Hvad er de til?
Vi skal score piger.
-Sommeren er din tid. -Sæt den på bordet
-Hvad er det? -Vi er på diæt.
-Hele familien? -Ja!
Ebru!
Maden er klar.
Hvor er hun?
Det ved jeg ikke.
-Jeg smutter. -Vent. Tag skraldet med.
-Mor, jeg laver alt det hårde. -Klynk ikke.
Vær hjemme klokken et, okay?
-Sig det til din datter. -Det gør jeg.
I skal komme hjem samtidig.
-Du spiste ikke noget. -Deniz!
Jeg myrder dig, dit møgøre!
Ebru!
Han låste mig inde på badeværelset.
Jeg har banket på døren længe. I hørte mig ikke engang!
-Vandmelon? -Nej, far!
Du er godt nok opportunistisk.
Jeg hader det. Hvorfor skal vi vente på dem?
De ændrer sig aldrig.
Nej, vel?
Hej, Asli!
-Hvor har I været? -Blev du født for tidligt. Vi er her.
-Skønt. -Hvor er Ebru?
Gæt engang.
Hun kommer først om flere timer.
Jeg sagde det samme om dig, men…
Apropos…
Jeg er her.
Jeg er sent på den. Undskyld.
Det var min dumme brors skyld.
Deniz? Hvad med dig?
-Jeg venter på Ahmet. -Okay.
Fint.
-Klokken et på stranden. -Vi får se.
Okay, jeg rører den ikke.
Bordfodbold, Deniz?
Deniz!
-Hvad? -Bordfodbold?
Deniz.
Deniz Kocero, har du et øjeblik?
-Goddag. -Hvor er Özgür?
Hans far ringede vist. Han gav mig den.
Pis! Så Hasan øllene?
Pas. Er Ebru her ikke?
Hun kommer. Hvordan går det?
-Hun gik på apoteket, Deniz. -Døgnapoteket, ikke?
-Vent! Er Ebru jomfru, Deniz? -Ro på!
Kan hun ikke fortælle, hun skal score?
Lad ham sige det.
-Hun er med Kaan, ikke? -Stop, Resat.
Det er okay.
Hvad er der? Han kender da godt til dem.
Du er den bedste.
Du er skøn.
Min mand. Virkelig. Her. Velbekomme.
Kom nu, Özgür. Giv mig din bedste bjørnestilling.
-Tryk, Asli. Kom så. -Sådan.
Jeg trykker nu.
Jeg tror, det blev godt.
Özgür skal tisse.
-Hvem skal med? -Mig.
Folkens.
Resat?
Er det så tydeligt?
-På fem kilometers afstand. -Han har ikke inviteret mig ud.
Skal han gøre det? Et nyt årtusinde.
Jordens undergang er nær, og du venter på en invitation.
-Jeg tror, I er okay. -Du har ret.
Er du sammen med Emre?
Aldrig i livet.
-Og måske… -Måske hvem, Pelin?
Apotekerens ven?
Burak ser dig slet ikke.
-Men hvis han gør? -Hvis han gør,
finder han vist ikke noget.
-Nå nå! -Og du tjekker ikke ham ud?
Er det forkert? Alle kender ham.
Alle pigerne heromkring.
Fint. Fedt.
Jeg kender ham ikke. Helt sikkert.
Hold mund.
Skal vi føre dig sammen med den nar?
Det handler kun om drenge for dem.
"Er han passende for hende? Går de i seng sammen?"
I glemmer dem alligevel om to måneder.
-Måske glemmer vi ikke hinanden. -Deniz, er du naiv, eller hvad?
Ville du glemme den første?
Måske ville de ønske det.
Det her jomfru-noget er irriterende.
Har du ikke gjort det endnu, så er det dét.
Klapsalve. Bravo! Vil du have en medalje?
Jeg tror ikke på det. Hvem ville det?
-Kadir. -Hvad? Vend dig om.
Hvem ville tro på det? Kadir Inanir.
Javel. Det er dumt.
Desuden er det ikke nogens første noget.
Jeg ved ikke med Oya, men det er længe siden for Pelin.
Ebru vil droppe mig i sommer.
Det er ret tydeligt.
Ebru forsvinder, så snart hun finder en fyr.
Og dig?
Kig ikke. Jeg er ikke færdig!
Undskyld.
Har du en kæreste?
Nej, men det er ikke derfor, jeg siger sådan.
Når den type finder en fyr, bliver fyren hele hendes liv.
Det er det, jeg mener, ad.
Hov!
Hvad? Jeg har da set det før.
Det sagde jeg også.
-Tak. -Hold da op! Asli!
-Hænger du ud med børn? -Hvis jeg gjorde, valgte jeg dig først.
Asli skyder og rammer lige i hjørnet!
Hun scorer!
Fint. For mig kommer ferskner først,
så vandmeloner
og så blommer.
Ja, sgu. Blommer!
Jeg sætter blommer på tredjepladsen, venner.
Melon først, så æbler og jordbær.
Asli, frue?
Min er klart:
Figner, figner og figner.
Figner er okay, men…
-Her. -Özgür, smid ikke med dem.
Så længe der er ferskner.
Selv deres kerner er lækre.
Okay. Giv mig den.
Giv mig den.
Han kan ikke ryge, den stakkel.
Og han siger ikke noget.
Åh, Deniz.
Nej, jeg er færdig.
-Skal vi så gå? -Ja, du har ret.
Ebru?
-Vi er ikke hendes vogtere. -Hvor er hun?
Ham her kan vente. Hvad skal han ellers lave?
Jeg fryser. Jeg tager den på.
-Kom nu. -Tag den bare på, søde.
Og Deniz?
Giver du Ebru det? Det er, til når hun savner mig.
Okay.
-Men læs det ikke, okay? -Okay.
Vi ses.
Resat, folkens…
Hvad skal I i morgen?
Vi tager tidligt på stranden.
Jeg vil ikke være nær alle forældrene. Jeg orker ikke familier.
Okay. Jeg holder en plads i morgen tidlig.
Ved du hvad?
Du er en tiger. Du er speciel. Overmenneskelig!
-Vi ses. -Jeg er et dyr.
"Hvem lader sig ikke rive med på sådan en aften?", sagde poeten.
Deniz, kom nu!
Vi ses, Burak.
Velbekomme.
Det er fra Asli.
Gå.
Hvem er Burak?
Kaans ven.
Hvem er Kaan?
"Hvem er Kaan?"
Hold mund, og gå.
Min kære dreng?
Mor?
-Mor? -Du ligner en hummer.
Har du overhovedet spist?
Hvad er klokken?
-Vi smører yoghurt på. -Den slags virker aldrig, mor.
Fint.
Men så fald ikke i søvn i solen, vel? Det er en god plan. Vent.
-Mor, rør det ikke! -Koray!
Vores solstole er ledige. Sæt dig der.
-Handan, søde! -Hej, kære.
-Alt vel? -Fint. Jeg har travlt med ham.
Hold da op!
Se dig lige. Hvad er der dog sket, rødbede?
Ahmet og jeg cyklede.
Det er fint.
Hvor skal I hen?
Til klipperne, mor.
-Akrobatik og sådan. -Mor, hvad taler du om?
Det er ligesom akrobatik.
Hvad mere? Ville det være så slemt at blive her?
Det er fint, mor.
-Ja. -Det er derfor, vi tager derhen.
Det er farligt, skat.
Vi dykker ikke, mor.
Det gør vi ikke.
-Vi springer ikke i. Rolig. -Vi smutter.
Deniz? Hvad vil du lave?
-Du må gerne komme med. -Vær nu ikke fjollet.
Hvad? Lad drengen komme med.
Spørg ham, så hænger vi på ham.
-Han ventede i går uden at klage. -Hvor?
Da jeg spillede fodbold. Mor, det er fint. Kom så.
Deniz. Kom med.
Jeg er udmattet.
Kig ikke på mig. Det var Asli, der spurgte ham.
Hvad har han gjort dig? Lad ham være.
Hvad er eksploderet i dit ansigt?
En bombe.
Min søster er sjov.
Sådan er hun også hjemme.
Min far skulle lære hende at stryge…
Hold mund, Deniz.
-Hun brændte strygejernet. -Hvordan?
-Idioten strøg ledningen. -Det var jo et uheld!
Hvorfor lærte din far dig at stryge?
Ikke for noget. Vi er en familie af skræddere,
og en skal kunne lave pressefolder.
Hold nu kæft!
-Han er sjov. -Glem ham. Han klistrer.
Det her er udmattende!
Stop klynkeriet, Oya.
Vi skulle være blevet på stranden.
Du blev ikke ligefrem tvunget med! Du er så irriterende.
Hvordan blev du solbrændt sådan?
-Jeg tog sol, men måtte gå før tid. -Vits-mesteren!
Jeg sveder som et svin.
-Skal vi hoppe i? -Vi kan bare hænge ud i stedet.
-Kujonen er bange! -Som om du vil hoppe i!
Stop nu. Vil I springe, så gør det.
Jeg er nu heller ikke sikker.
-Hvordan turde vi gøre det sidste år? -Vi var skæve.
Der er meget langt ned. Se.
-Det sagde jeg også. -Øl?
Jeg vil også have en.
Mixi. Gør plads. Mixi.
Vær nu ikke en lyseslukker. Vi hopper i. Okay?
Næh, jeg lægger mig i solen.
-Gå bare. Jeg kommer. -Vær ikke fjollet.
Gik vi så langt bare for at sole os?
Se lige der. Det er svært at komme op igen.
Glem det.
-Det kræver mod. -Hun sprang ikke sidste år.
Var det min skyld?
Deniz!
Deniz, hvad laver du? Er du gal?
Hvad er der? Jeg sprang i.
Er du okay?
Ja, jeg har det skønt.
-Kocero. -I guder!
-Gå op til højre. Lige fremme. -Svøm rundt om.
-Ballademager! -Han kan svømme! Seriøst!
Jeg bad ham blive væk!
-Deniz! -Jeg reddede dig fra at falde!
Meget morsomt!
Pas på, Deniz!
-Klipperne er skarpe. -Okay.
De er her!
Mixi, kom nu!
Held og lykke!
-Kom nu, Asli. Vi gør det sammen. -Du behøver ikke mig.
Her, Deniz.
-Kom nu, Asli. -Ebru!
-Kom! -Hurtigt. Lad ham ikke vente.
Men det nyder du jo, ikke?
Okay.
Du godeste.
De er alle idioter.
-De flokkes om de fyre. -Hvem?
Kaan og hans ven, naturligvis.
-Burak? -Måske. Jeg kender ikke hans navn.
Burak.
Din søster ville hertil for at møde dem. Havde jeg vidst det, var jeg blevet væk.
-Spring, kom nu. -Spring!
Jeg ved ikke, hvad fyrene går sådan amok over.
-Spring! -Kom nu!
De skændtes, men nu springer de som pingviner.
Hvordan var vandet?
Det var godt.
-Lidt mange bølger. -I havet?
Var det vådt?
-Asli! -Asli!
-Kom nu! -Kom så!
Kom så! Asli!
Asli!
Se dem lige! Utroligt.
Du er begyndt at ryge.
Skal du ikke med?
Hvorfor skulle jeg?
De har efterladt alt hos os. Skiderikker. Vi skal bære det tilbage.
Gav du din søster min besked?
-Ja. -Tænk selv. Det her sker efter det.
Jeg er ikke med.
Læste du ikke sedlen?
Du bad mig lade være.
Jeg bør efterlade tingene og lade dem hente dem.
Jeg er ikke deres pakæsel.
Jeg kan bære dem. Det er fint.
Kom nu, Deniz. Vil du…
Vi bør komme noget på det, ellers bliver det blåt.
Og du sidder stadig i solen. God plan.
Du gode gud.
Du sagde, du blev halvt færdig.
Læg dig ned.
Vi dækker dig til.
Du er rød overalt, Deniz.
-Nu er jeg gul overalt. -Ja.
Hvad vil du være, når du bliver voksen?
Først og fremmest ikke som min far.
Jeg vil ikke være udmattet som voksen.
Og jeg vil ikke være som min mor.
Hvordan er det?
Jeg mener…
Jeg vil ikke forføres af en narrøv.
Og jeg vil ikke stifte familie og så forlade den.
Jeg mener det.
Godt. Det klæder dig.
Ja, klart. Helt sikkert.
Skræmte højden eller springet dig?
Så skræmte begge dele dig.
Og du sprang uden at tøve.
Godt gået.
Jeg ville være skræmt om aftenen.
Tæller det?
Idiot.
Hvad ville du gøre, hvis du ikke var bange?
Hvad mener du?
Ville du gå med dem?
Hvad?
Kom. Jeg vil vise dig noget.
Hvorhen?
Kom.
Her, kom så.
Se.
Ufatteligt.
Hvor er det smukt.
"Figner, figner og figner", ikke?
A1, B1, B2, B6.
-Jern, fosfor, klorid. -Hvor sundt.
Ja.
Det stod i en bog.
I niende. Biologi.
Ikke i niende. Vent lidt.
Du har et smukt smil.
En rødbede med et smukt smil.
-Mig? -Dig.
Det stod i en bog. En hjerneøvelse.
-Hvad sker der? -Luk øjnene.
Og skræl en figen i tankerne.
Luk nu øjnene.
-Det er sært. -Luk dem. Vi leger lige.
Okay.
Tænk så efter.
Hvor begynder du at skrælle den?
Og så…
Hvilken del har du så i hånden?
Hvad var det sidste, du skrællede af?
Hvordan lyder det?
Hold øjnene lukket.
Bid i den.
Hvordan er den?
God.
Tag en bid til.
Undskyld.
Fuck, der kommer nogen.
-Løb, Asli, der kommer nogen! -Hvad fanden?
Løb, Asli!
Vent, slap lige af.
Rolig, rødbede!
Hvorfor fanden løber vi lige nu?
Meget morsomt!
Jeg trådte vist i en lort!
Så er det nok, Deniz! Stop! Der er ingen efter os!
Hvorfor fanden løb vi?
-Asli? Hvor har du været? -Det rager ikke dig.
Vi bad dig komme med os, ikke?
Jeg tager ikke med fremmede ud i deres legetøj.
Virkelig? Så går du glip af en masse, søde.
Jeg reddede dig fra dem, er det så galt?
Ih, tak. Jeg tager hjem.
Okay. Diskotek i aften?
-Skal du også med? -Mixi, du blæser det op.
Jeg tager med Deniz.
-De lukker ham ikke ind. -Så tager vi et andet sted hen.
Dig og dit drama. Vent, jeg kommer.
-Hør, sig ikke noget til far, okay? -Vi får se. Asli! Vi ses!
Den herre! Fint, hr.
Okay, hr. Okay. Jeg går alligevel. Se lige mig!
Undskyld, hr. Undskyld!
Glem det. Idioten fortjente det. I er kommet forgæves.
Alt er okay, venner. Kom nu. Vi kan feste videre!
Kom nu!
Resat, Asli.
Har du dit ID?
Vi finder på noget.
Din kæreste er en god danser.
Tak.
Deniz, kom lige med mig.
Kom nu.
Undskyld mig.
Undskyld.
-Du misforstår! -Hvordan kan jeg det?
-Kan man misforstå et kys? -Hør nu lige!
Hvad vil du forklare?
-Kys, hvem du vil! Rend mig! -Hør nu på mig!
Ebru!
-Godt. -Narrøv!
Han kyssede hende lige foran mig!
Ebru, hvad er der at elske? Fyren fortjener ikke dine tårer.
Og så er han en bondeknold!
Overdriv nu ikke!
Det gør jeg ikke. Du fortjener bedre, Ebru.
Hans slags er uduelige.
I guder, Asli. Se.
Jeg siger ikke, jeg gifter mig med ham!
Gør det ikke! Ham der Burak ville komme til brylluppet.
Burak, der?
-Til brylluppet? -Ja, så kommer jeg ikke.
-Burak, der? -Ja.
Vent lidt. Hvorfor skulle Burak komme til mit bryllup?
Frue!
Kom hen til vinduet, frue!
Frue!
Mand!
Frue!
-Ring dog til hende. -Hun kommer ikke ud.
Frue!
Frue! Kom hen til vinduet!
Mand…
Hej.
-Hvad så? -Ikke så meget.
-Hvordan går det? -Fint.
Skønt. Jeg kommer igen.
-Hvad laver du? -Det kunne du lide at vide.
Det ville gøre ondt!
Hvad så?
Ikke så meget.
Gør det stadig ondt?
Ikke så meget.
Altså, det gør ondt, men ikke så meget.
Deniz, vælg én. Beslut dig.
Det gør ondt.
Så kom her.
Hej.
Kender vi hinanden?
Asli, ikke? Jeg er Burak.
Han og jeg har mødtes.
I er iøvrigt gode sammen.
Det er Deniz. Han er som min bror.
Ja ja, tænk over det.
Du kan få ham, hvis du vil.
Fint. Hvor meget?
-Han er dyr. -Asli!
Hvad? Det var en joke.
Hvor skal du hen?
-Til Ebru og de andre. -Hun kommer snart. Vent.
-Er du Ebrus bror? -Ja, desværre.
Så er vi naboer.
Men vi har aldrig set dig her.
Aldrig?
Huset ligger der, men jeg er der ikke meget.
Når jeg er der, klager bestyreren.
Altså min far.
Hvad? Er din far bestyreren?
Muligvis.
Så pas hellere på.
Vi gør jo ikke noget. Vi hygger os bare.
-Du er også velkommen, nabo. -Tak.
Hvor meget skal jeg give?
Prøver du altid at købe alt?
Hvis du sælger, ja.
Det gør hun.
Burak er her også.
Jeg snakker med din lillebror.
-Og hvor er din? -Har du læst hans brev?
Fuck ham.
Asli, jeg hopper lige i.
Hvad hedder den fyr, Ebru er sammen med?
-Özgür. -Özgür.
Özgür, skal vi spille volleyball?
Kom nu, venner!
Så er det nok!
Godt gået!
Her, giv den til mig.
Kom så!
Deniz! Bliv bagved.
Emre! Resat!
I stinker. Virkelig!
Kom nu!
Fokuser på spillet!
Asli.
Vi ses.
Hvad så? De er så irriterende.
Unfair hold. Klart, vi tabte.
-Vent, Ebru. Kom nu. -Vi havde Deniz på holdet.
-Hør nu. -Jeg scorede det eneste point, men…
Du har ret. Vores hold var svagt.
Hvad er der?
-Red din søster, Superman. -He-man, du kan godt.
-Okay. -Få ham ned med nakken.
-Kald på ham. -Smadr ham, kom nu.
-Ved du det? -Nej.
Kan du ikke, er vi lige bag dig. Kom så.
Jeg var ikke utro.
Er du stærk, fordi du er høj? Seriøst!
Det er i orden.
-Lad ham være. -Det er okay.
Kom nu, lad os gå.
-Nej. Kom her. -Nej, han bør gå.
Træk dig ikke væk. Gå på ham.
Kom nu, Ebru.
Du vil altid være en taber, hører du?
Deniz? Hvad fanden?
Mobber I en dreng?
-Hvad fanden laver I? -Pjatter.
Kalder I det pjat?
-Græd nu ikke. Kom nu. -Fuck jer!
Deniz.
-Jeg skældte dem ud og vil gøre det igen. -Gå, Ebru.
Vær ikke vred, så er du sød.
Deniz?
-Gå nu, søs. -Hvad er der?
-Det er fint, Asli. -Hvad fanden skete der?
Søn?
Skal du ikke spise noget?
Hør her, jeg synes, I skal undskylde til Deniz.
Vi gjorde ikke noget.
-Er du sikker? -Ja.
Tænk lige efter.
"Jeg kan ikke gå uden at vide, hvad jeg skal."
Hvad fanden, Emre?
Åh, undskyld.
Hvad sker der? Hvad er der?
Ingenting.
Lad ikke de idioter gå dig på, vel? De er nogle røvhuller. Seriøst.
Okay.
Det er den første.
-Læg den her, bum. Den er min. -Jamen dog.
Hej, nu skal du høre.
-Kom til Kiraz i aften. -Kiraz?
Ja, der er live-musik.
-Måske. -Jeg venter.
-Burak, lad os spille færdig. -Okay, jeg kommer.
Du vil altså bare tabe?
-Skal jeg … Pokkers! -I guder!
-Er vi ikke på talefod, Kocero? -Jo.
-Får vi den kolde skulder? -Selvfølgelig ikke.
Hvor er Ebru, Deniz?
Hun skulle vist noget med mor.
Hele familien giver os den kolde skulder.
Asli, dine ting er her. Vi går.
Okay!
Vil du til Kiraz i aften?
Kiraz. Okay. Det kan vi godt.
Er det bedre, hvis du tager blusen af?
Jeg er smuttet.
Tag skraldet ud, søn.
Jeg sagde, jeg er smuttet, og du taler om skraldet.
-Ebru kan tage det ud. -Hvorfor? Skal hun ikke med dig?
Hvor skal du hen, smukke?
-Ud med Ahmet og gutterne. -Godt. Du må kende din plads.
Vær hjemme klokken et!
Mor, han har fars cologne på.
-Det er løgn. -Han har nærmest tømt flasken.
-Deniz? -Hej.
-Hvordan går det? -Fint.
Er du alene?
Tja, jeg…
Du kender Ebru.
-Hun kommer for sent… -Ja.
Typisk.
Vi kan vente på de andre indenfor.
Lad os det.
Nabo!
-Burak? -Kom herover.
Sid ned. Hvordan går det?
-Fint. -Fint.
Hvad skal I have?
-Øl. -Ikke øl.
Jeg har noget bedre. Øjeblik.
-Okay. -Stedet er min vens.
Jeg hænger af og til ud her.
Burak, din tur!
Er det også onde øjne?
Er det også forbandet?
Hvad end du gør
Er synden min
Er det også onde øjne?
Er det også forbandet?
Hvad end du gør
Er synden min
-Hvad så? -Ikke så meget.
Jeg har det fint, tak.
Vi må snakke.
Jeg ved ikke, hvor Ebru er.
Ikke med hende, med dig. Vi to må snakke.
Ned med den, kom.
Jeg kan ikke nå din søster.
Hun siger, jeg var hende utro. og det er dét
Var du det?
Altså…
…lidt. Det er ikke noget.
Hvorfor er kvinder sådan?
Kan du forstå dem?
De er så komplicerede.
-Ja. -Ikke?
Ebru er din søster, men…
-Hun er besværlig. -Ah.
-Ebru er besværlig. -Ja, du har ret!
Jeg ser også dig som min bror.
Så hjælp mig, okay?
Kom nu.
Deniz.
Skal vi gå?
-Özgür og dem har brændt os af. -Glem dem. De var kommet, hvis de ville.
Ja! Vi er glade for det, vi har.
Men desværre er Ebru her ikke.
-Har du tænkt over vores situation? -Hvilken situation?
-At han vil klinke skårene med Ebru. -Og?
Kom nu, gør en bror en tjeneste.
Giv mig det.
Du har været et svin over for hende.
Virkelig.
-Lover du at forbedre dig, så måske… -På æresord!
-Rolig nu, mester. -Jeg blev opstemt.
Godt, så.
-Måske er der en anden mulighed. -Måske er den døden?
Jeg behøver intet fra jer.
-Jeg inviterede ingen andre. -Hvad?
Jeg fortalte kun dig om i aften.
Tror du, det er et hotel, Deniz?
Hvad tænker du på?
Ingenting.
Det er umuligt. Verdensrekorden er tre sekunder.
Verdensrekorden?
I ikke at tænke på noget.
Det er vist ikke kun hunner.
-Jeg kigger en sidste gang. -Okay.
Sikke en dykker, han er. Han er en blærerøv.
Det falder jeg ikke for.
Forhåbentlig ikke.
Jeg vil intet med ham, men…
Men hvad?
Hvad vil du høre?
Hvordan kan man charmere dig?
Mester Osman!
"Hvem vil vi charmere, knægt?"
"Charmere", siger han!
-Hvad taler I om? -Hvem charmerer hvem?
Ingenting. Luft, vand, jord.
-Ild. Husk det. -Ild.
De her kan sætte ting i brand.
Kærlighedens ild. Elskovsmidler.
Giv os lidt af det.
-Godt, ikke? -Jo.
-Kan du lide dem? -De er gode.
Rolig, min pige.
-Hvorfor? Måske vil du gribe mig. -Måske ikke.
Det er dit tab.
Godt, vi tog handsker med, ellers ville piggene stikke os.
Skal vi ikke hente Ebru og gutterne?
De skændes vel igen. Det orker jeg ikke.
Hun vil plage mig. "Hvorfor tog du mig ikke med?
Du efterlod mig der." Det magter jeg ikke.
Det skulle du have tænkt på, da du efterlod hende der.
Fint, så lad os gøre det.
Kom.
Okay, Dusty.
Ebru?
Kaan, stop.
For satan da!
De fandt sammen igen.
-Værsgo. -Det er ikke verdens undergang.
For mig er det. Kommer jeg ikke ind, er det slut.
Du skulle nødig snakke. Du har vel topkarakterer.
Skændtes de ikke?
Vi har ført dem sammen igen. Desværre.
Virkelig?
I består sikkert allesammen.
Asli er sikker, men jeg ved ikke med os. Hvor langt er du?
-Jeg har to år igen. -Så tales vi ved om tre år.
Måske er universitetet unødvendigt.
Hvad vil du så?
Vi har studeret i årevis.
-Kan man få job efter gymnasiet? -Ja, men ikke noget godt.
Og helt sikkert efter uni?
Der er pengene, Kocero. Penge.
Tag I bare på uni, så ser jeg på det.
-Hr. Ved Alt. -Ja, ikke?
-Han fortjener tæv. -Har du ikke prøvet det?
Deniz.
Asli, din flamme kommer.
Özgür! Stop!
Hvad fanden?
-Er det sjovt? -Ja.
Hold op med at grine.
Jeg giver.
-Seriøst? -Der kommer mere.
-Tak. -Tak.
Asli, vi går.
-Vi går. Farvel! -Vi ses.
-Kom nu.
-Farveller. -Farveller.
Klokken er næsten et. Bør vi ikke også gå?
Vi bør ikke efterlade Ebru alene.
Din tur.
Sådan der!
Deniz?
Kan jeg få en kaffe?
-Kaffe? -Ja.
Lad os ikke sige "kaffe", men "du er fuld".
Okay.
-Okay. Fint, så gør vi det. -Det er jeg ikke god til.
Stå her.
Lad mig lige få en opkvikker.
-Værsgo. -Det er dine.
-Jeg tager de røde? -De røde?
Ja.
Slet ikke dårligt.
Men rent held.
Pokkers.
Med kæresten, han mødte i sidste uge.
Det er løgn.
Her. Hold den her.
Klart.
-Tak for i aften. -Det var så lidt.
Godt, så.
-Ses. -Ses.
Kammerat?
Skal vi hænge ud hos mig?
Kom nu.
Prøver du at slå os ihjel?
Måske det modsatte.
Du vil leve mere.
Grænseløst. Uendeligt.
Indtil slutningen.
Mine forældre byggede dette sted,
men jeg bor i det.
Man må forstå, det kan være slut i morgen.
Man kan jo dø i morgen.
Hvis jeg dør,
ville Ebru nok ikke være ked af det.
Det ville hun.
I nogle dage, og så ville hun komme videre, og livet fortsætter.
Tiden får en til at glemme.
Deniz.
Hvad er det mellem dig og Asli?
Hun lader dig ikke ude af syne.
Lidt som en taske, ikke?
I danser en lille dans, gør I ikke?
Mener du i aften?
Nej, det var bare for at gøre gutterne sure.
De havde et væddemål i gang.
Fortalte Asli dig om det?
Asli er en køn pige.
Hun er køn.
Asli er køn.
Hvad med dig?
Jeg er også køn.
Ser du?
I kyssede altså.
Det var ikke ægte, men jeg kyssede hende.
Vi kunne kysse…
…og gå længere end det.
Din søster er gået langt.
Er I to sammen nu?
Du tager det alt for alvorligt, Deniz.
Jeg ved det ikke.
Lad det ligge.
Der var den.
Det er gas. Kom. Her.
Tænk ikke for meget over det. Det er lige meget.
Rolig, mand!
Jeg lader det ligge, men jeg kan ikke styre mig.
Tæller det?
Helt sikkert!
Vi var dybt bekymrede. Dybt bekymrede! Jeg anede ikke, hvad du lavede!
"Er du død eller levende? Hvor er du?"
-Hører du efter? -Ja, jeg gør, mor.
-Murat, skal du ikke sige noget? -Hvad skal jeg sige? Det er latterligt.
-De er børn. Vi gjorde også sådan. -Du gør det stadig.
Hvad mener du?
Kommer hjem om morgenen. Han har det fra dig.
Gid de var blevet, hvor de end kom fra.
Gid de var blevet der!
Hvad så?
Ikke meget.
Hvad er der?
Stille og roligt. Og dig?
Det sædvanlige.
Er der noget galt?
Nej, jeg har bestilt noget mad.
-Vil du ikke spørge mig? -Om hvad?
"Er du sulten? Skal jeg bestille noget til dig?"
Den er rigtig god.
Bekirs klamme burger.
Velbekomme.
Hvad siger du til det, der skete i går?
Hvad siger du til det?
Tja.
Det var anderledes.
Hej med dig.
-Velkommen. -Hej.
-Ayran? -Slet ikke.
Buraks special.
Beklager.
Hvad er det?
En alkoholholdig beskyttelse imod klorvand.
Så skulle du ikke være taget til poolen, Burak.
Ingen tvinger dig til at være her.
Har nogen tvunget dig?
Nej.
Jeg kommer med gaver og få skældud. Jeg sagde, vi kunne mødes på stranden…
Vi kunne tage båden.
Men hun ville hen til poolen.
Hvad nytte er poolen til…
…når man har havet?
Det brænder indeni, ikke?
Jeg så lige en ven.
Hvad så, Pinar?
Ikke så meget.
Hvad skal du i aften?
Ud med mine forældre.
I morgen aften?
Min storebrors eksamens-halløj. Festen, du ved.
-Fejringen. -Ja.
Og dig?
Kommer du ikke?
Özgür og jeg er ikke så gode venner, men jeg kommer. Vi får se.
Hvad ville du sige til mig?
Jeg…
Jeg ville faktisk invitere dig ud.
Skal vi? Har du lyst?
Klart.
Okay, så ses vi.
Vi ses.
Ahmet! Hvad har du gang i?
Hallo! Kom, din burger er klar.
Jeg bestilte en til. Kom nu.
Du spiser for meget, Deniz.
Bliv ikke Pacman igen.
Hvor skal vi hen i aften?
Jeg bliver hjemme. I morgen går vi amok.
Hvorfor ikke i dag?
Min far og jeg kører tidligt i morgen.
Vi kan tage derhen i aften.
Kom nu, Burak.
Eksamensresultaterne.
Nå ja.
Hvad er planen for i morgen?
Hvad snakkede vi om?
Skulle vi ikke allesammen fejre det sammen?
Skulle vi?
Ikke, Deniz?
Vi har den familiemiddag-ting.
Hvilken familiemiddag? Ebru kommer ikke.
-Hvorfor? -Hun har brændt os af igen.
Til Kos med Kaan.
Kos?
-Min mor giver aldrig lov. -Jo, hvis hun kommer på uni.
Det sker ikke.
Hun søgte de mindre universiteter. Hun kommer ind.
Så det er det Kos, Kaan har fablet om.
Min bror fortjener en klapsalve.
Klogt træk.
Deniz, vil du også med? Alle andre kommer. Deniz?
Jeg taler til dig.
Kom med. Alle andre kommer.
Jeg tænker over det.
Fint.
Tænk over det.
Hold da op. Så kom fluerne.
Teen er kold.
Hvad er der?
Hvad?
Ebru? Er det slemt?
Okay, skat. Det er fint. Prøv igen næste år.
Jeg kom ind på erhvervslinjen. Jeg ville bare narre dig.
Min kære pige.
Elskede! Så flot gjort!
Jeg vidste det!
Hvad vil du lave?
Pas. Måske tager jeg til Kos.
Hvordan ville du…
Du er en idiot, Deniz. Hold foden stille.
Du kunne fortælle mor:
"Jeg har brugt alle kyssestederne her, så jeg tager derover."
Vær ikke en nar.
Du er blevet helt voksen.
Det er du jo.
Far tager os med på restaurant i aften,
så tag ikke nogen steder.
-Hvad? -Ikke noget.
Mor, vi har planer i aften.
Med vores venner.
Fint. I kan gøre det efter maden.
Vi skal spise sammen.
-Det er ikke hver dag, vi som familie… -Det er ikke fair over for dem.
De inviterede os. Og vi lovede at komme.
Det er ikke fair at blive væk.
Fint. Det fortæller du din far.
Okay.
Vi kommer sent hjem.
Pres ikke citronen.
-Det var så lidt. -Hold op, du…
Du er min løve, min tiger, min konge over søskende!
Åh!
Hvad sker der mon med Asli?
Hvad?
Jeg besøgte hende, men hun lukkede ikke op.
Hun søgte kun ind på ét uni
Hun er nok knust
Tak, fordi du er her, Deniz.
Skal du ikke til den store fest?
Næh.
Vil du lave noget andet?
Skære i mig selv, måske?
Nej. Det ved jeg ikke.
Vil du tage et andet sted hen?
Ja, klart.
Vi tager et andet sted hen.
Og vi tager ingen andre med.
-Kun os. -Ja.
Det gør vi.
Huset er nedtrykkende.
Deniz?
Hvor skal du hen?
Mor har bedt om et par ting, så derfor er jeg…
-Kommer du ikke? -Jo, han gør.
Ja. Altså, vi kommer med Ebru.
Ebru må du vente længe på.
Siger du ikke tillykke?
-Tillykke. Lægeuddannelsen, ikke? -Tak, mand.
-Ses. -Ses.
Ses.
Deniz, hvad så? Kom nu.
Hej.
Hvor skal vi egentlig hen?
Fra nu af vil jeg ikke vide, hvor jeg skal hen.
-Du gav altså slip. -Ja.
Du er på Radio Reks, 103.2. Dette er Melih Alaca.
Vi fortsætter med vores lytterønsker.
En ven af mig fra Bodrum, Burak Gumus, har ønsket en sang til Asli Ilhan.
Hej, Asli. Jeg håber, du også lytter med. "Kir Zincirlerini" af Tarkan.
Ja, til alle de søvnløse og Asli, der er i Bodrum nu, fra Burak.
Tarkan med "Kir Zincirlerini."
Måske skulle vi sænke farten?
Vi skal prøve noget andet.
Et øjebliks stilhed.
-Burak, hvad laver du? -Burak!
Burak!
Hvad laver du? Jeg vil se, hvor vi kører.
Bare ét minut.
Burak, kom nu.
Burak, pas på!
Okay, slap af. Nummeret er slut.
-Kun et minut. Det er slut nu. -Hvad mener du?
Slap af. Det er helt fint.
Smukt, ikke?
Det var her, de skulle hen.
Forlygterne var ødelagt.
Min mor skældte igen min far ud, fordi han ikke lavede dem.
Jeg ved ikke, om min far ledte, ikke kunne finde det,
eller bare var doven.
Ja, den ulykke.
Det skete på vejen hertil.
Altså,
det, man tænker på, men aldrig tør spørge om.
Det er okay.
Det er normalt.
Men folk vil gerne vide, hvordan mine forældre døde.
Men man kan ikke spørge: "Hvordan døde dine forældre",
så skal man sige: "Hvordan mistede du dem", ikke?
Men det er ikke sådan.
Man kan miste sine nøgler.
Dem kan man finde igen.
Man kan ikke "finde" folk igen.
Folk dør.
Er I med?
Min mor og far er døde, venner. De findes ikke mere.
"Hvad ville du gøre, hvis du ikke var bange?" Ikke?
Kom nu, Asli! Kom så!
Kom her!
Det er så koldt!
Var du ikke bange? Hvad skete der?
Tag du også noget.
-Nej, jeg er næsten fuld. -Og hvad så? Det er bedre sådan.
Okay, fint. Kom nu!
Giv mig den.
-Seriøst? -Helt ærligt.
Giv mig den.
Deniz? Hvor skal du hen?
Ingen steder. Jeg henter bare noget til bålet.
Okay.
Hvad fanden?
Nu er det nok!
Hvad skal jeg ellers gøre? Jeg ved ikke, hvad I behøver!
Hvordan kan jeg gøre mere? Hvor mange gange?
Tænker I aldrig på jeres mor? Hvor ofte skal det her ske?
Hvem af jer skal jeg tage fat i? Jeg magter ikke mere!
Har jeg tvunget jer til at bo her?
Okay.
Gå. Ud af mit hus!
Jeg vil ikke se jer mere! Gå, så jeg bliver fri!
Engang ville jeg også være voksen.
Så for noget tid siden…
…skulle alt bare være slut.
Jeg har sagt nok, ikke?
Men da I blev født…
…ændrede noget sig.
Tiden ændredes.
At blive voksen ændredes.
Var det hårdt? Det var det og er det.
Man bliver såret. Man mister sine kære.
Men der er altid noget nyt at opleve!
Jeg aner intet om at fiske.
Ja.
Det er ligegyldigt.
Her kan jeg være mig selv.
Jeg kommer her.
Lytter til min indre stemme. Hører virkelig efter.
Jeg vil høre, hvad den siger
Hvordan har jeg det?
Hvor gør det ondt? Er jeg glad?
Hvad skete der i dag?
I går, hvad skete der egentlig, ikke?
Men vi lægger ikke mærke til de ting.
Vi lægger ikke mærke til, at kroppen taler.
Den taler til os.
Hvis man forstår at lytte, taler den til en.
Man får det bedre.
Jeg ved ikke. Man passer bedre på sig selv.
En bedre forståelse.
Det er et bundløst hul.
Virkelig.
Det er et bundløst hul.
Hvad så?
Ikke så meget. Alt okay?
Ja, fint.
Vil du have en kold?
Ved du, hvorfor cikaderne synger?
Nej, men det er skideirriterende.
De er nogle meget sære væsner.
De lever under jorden i 17 år og kommer ud i fire uger for at parre sig.
Hold da kæft! Og hvad så?
Dem, der parrer sig, dør.
-Sært, ikke? -Hvad med de andre?
Det er dem, der synger.
Deres sidste sang, men i september er alle væk.
Det skulle du have sagt før!
Det er sgu utroligt.
Can, ved du, hvorfor cikader synger?
Ja, jeg vil også høre det fra dig. Det er det eneste, han taler om.
Det er vores zivziv.
Hvad fanden er "zivziv"?
Tager vi til Adonis? Til sommerafslutningen.
Kom nu.
Vi får se.
Hvorfor generer de lys ikke flyene?
Hvorfor må jeg ikke komme ind?
Han ser okay ud, men se os. Hvordan ser vi ud?
I guder.
-Du kører stadig. -Vent, hvis jeg ikke kommer ind.
Du kommer ikke ind. Hvorfor er du med?
Du kommer slet ikke ind.
Vi er så vilde. Parkeringspladsen!
Pinar, hold op med at klynke.
Bla, bla. Giv mig den.
Vi er virkelig tabere.
Hvordan det? De kan ikke høre hinanden derinde.
Vi kan tale sammen, Adonis er der, zivziverne er tændt. Se sådan på det.
Ahmet, du er en idiot!
Vi drikker, så er her ikke flere tabere. Kom. Så gør vi det.
Værsgo. Fint nok.
-Det svider! -Det brænder.
-Bliv ved, Pinar, bliv ved! -Okay!
Ikke meget.
Jeg er næsten klar til, du dropper mig igen.
Det er jeg ked af.
Undskyld.
-Okay? -Skumfesten er begyndt!
Hvor kom det fra?
Bunden i vejret, Deniz! Vi er ikke mindre end dem.
-Sådan. -Vi er mere.
Her er elegant.
-Det svider og brænder! -Svider!
Det er for meget. Hvem holdt den første skumfest?
Vi blive svinerige. I sæbebranchen.
Mehmets Bobler.
Hold da op! Lukkede de ikke vaskemaskinen?
DJ! Skru op for lyden!
Hallo, DJ!
Hejsa.
Hvad laver I herude? Kom med ind.
Vi har det fint herude.
Vi vil faktisk komme igen næste år. Skøn atmosfære.
Nej, jeg har fået nok. Ellers tak.
Okay. Jeg så jer og kom for at hilse på jer.
I ser godt ud. Rigtig godt. Prøv ikke at komme ind.
Mehmet, bas!
Mehmet. Han stoppede det.
Hvad laver du?
Hvad sker der lige her?
Vi kysser lige.
Du kysser.
Han har en kæreste.
Og hun har en kæreste. Og?
Skønt! Hvordan føles det?
Er det godt?
-Slap nu af. -Lad være!
-Stop så. Kom nu. -"Kom nu" hvad?
Det er jo ingenting. Vi kysser bare. Se!
Hvad fanden laver du?
-Ro på, Deniz. -Hvad laver du?
-Hvad fanden laver du? -Hvad laver du, Deniz?
Møgsvin! Hvad fanden laver du?
Er du okay? Hvad skete der?
-Jeg er okay. -Hvad skete der?
Det her er ikke okay! Er Deniz okay?
Vi kan ikke tage telefonen i øjeblikket…
Det er telefonsvareren. Jeg kan ikke tale til maskinen.
Jeg ringer senere.
Løbende struds. Tre bogstaver.
-Så er den lange ferie slut, hvad? -Nej, vi har stadig to dage tilbage.
Du er forsinket.
Men…
…jeg er tidligt på den.
-Tror jeg. -Tror jeg.
Du laver sjov.
Meget morsomt.
Slet ikke.
Jeg vil bare ikke glemme.
Glemme hvad?
Læg den heri.
-Kom, Ebru. -Jeg er her.
Det er fra Asli.
Asli har…
…en mobiltelefon,
og da jeg starter på universitetet, får jeg brug for en.
Hvis jeg får brug for en, kan vi tale om en til dig.
-Er vi klar? -Vi er klar.
Så kører vi.
Så er vi kørt.
Hallo.
Hallo?
Tekster af: Pia C. Hvid
Özgür Başaran 1983 -