Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Send mig et signal.
Et tegn.
Fik du noget svar?
- Skal du ud? - Nej.
- Underligt. - Hvad er underligt?
Du har kun makeup på, hvis du skal ud, eller du har grædt.
Nej, jeg skal ikke ud, og jeg har ikke grædt.
Hvad er der?
Hvad er det for noget blod?
- Ad, hvor ulækkert. - En af fars kunder kom med en kanin.
På med nattøjet. Kom så. Af sted.
MIN ENESTÅENDE MOR
Alle vores fly er på vingerne for at kigge efter dem.
Hej.
- Jeg har lavet en sky, mor. - Den er fin. Spis nu.
- Hvilken farve har den? - Den er grøn. Spis.
- Nej, den er lilla. - Det er ligegyldigt. Spis.
Vent. Det må vi ikke.
- I må ikke gå herind. Det er farligt. - Kom nu, din tøsedreng.
Mor vil ikke have det.
De er sigøjnere. Lad os gå hjem. Kom.
Hvad laver I her?
- Er I sigøjnere? - Det kan du selv være.
Nej. Det er arbejdere, der bor her.
- Så kan vi godt gå igen. - Jeg siger, når vi kan gå.
Så sig det nu.
Hvad hedder du?
- Andrea. - Sara!
Sara!
Hun hedder Sara.
Kom så, Gino. Op med dig.
Vask dig ordentligt, Adri.
Er frøen stadig i vandet? Kom så.
- Jeg havde det lige så sjovt. - Dygtig pige.
I bad med dig, Adri.
- Hvad venter du på? - At du går.
Godt. Så går vi ud for den unge dames skyld.
Kom, Gino.
- Kom, Adri. - Lige om lidt.
Kom så.
- Af sted. - Gå så, skat.
- Godnat. - Godnat, mor.
Godnat.
Nej, jeg har ikke lyst.
Hold så op.
Jeg sagde, jeg ikke har lyst.
Nej, sagde jeg.
- Kom nu. - Jeg har ikke lyst, sagde jeg.
- Nej, blev der sagt. - Hun sagde nej!
Slip hende.
- Gå ind på dit værelse. - Slip hende!
Slip hende så! Du rører hende ikke!
- Han gjorde mig ikke rigtig noget. - Skal du sove her?
Ja, jeg bliver hos jer lidt, og så går jeg ind i seng igen.
Lille Jesus i mit liv.
Du var barn ligesom mig.
Derfor elsker jeg dig højt.
Jeg giver dig mit hjerte. Tag det.
Det er dit, ikke mit.
- Vi ses i morgen. - Vi ses i morgen.
Hvad ser I nu?
- Det ligner små mikrober med prikker. - Det er cellens kerne.
Alting gemmer altid på noget mere.
- Ser vi også sådan ud indeni? - Ja, det kan man godt sige.
Hvad er vigtigst? Det, der er inden i os eller udenpå?
Dette er Jesu Kristi legeme. Amen.
Det her lorteland er simpelthen utroligt.
Det må De da vide. Skal jeg ringe efter en ambulance?
- Godt. Farvel. - Se, nu har hun det fint.
- Går det bedre? - Ja, mor.
Det går bedre.
Godmorgen. Jeg troede, det var dr. Palombelli, der kom.
- Jeg afløser for ham. Dr. Laghi. - Rart at møde Dem.
- Godmorgen. - Gå ind på jeres værelse.
- Hvordan har du det, unge mand? - Fint.
- Mor har det også godt, ikke, frue? - Jo.
- Hvad hedder du? - Andrea.
Adri, som i Adriana.
Det må du undskylde.
Vil du lige sætte dig op?
Træk vejret dybt.
Hendes bronkier er åbne.
Kan du huske, om du indåndede noget underligt, før du fik anfaldet?
Det er vigtigt, Adri.
Jeg spiste en masse af "Jesu legeme".
- Hvad mener du med det, skat? - Hvad spiste du, Adri?
Jeg gik hen til kirken og tog nogle nadverbrød.
Og hvad skete der så?
Det kan jeg ikke huske.
- Hvorfor spiste du alle de nadverbrød? - Det gjorde jeg bare.
Aftalen er, at vi fortæller hinanden alt.
Der skal et mirakel til.
Hvad er det for et mirakel, du har brug for?
Du og far lavede mig forkert.
Jeg er ikke Adriana.
Du er heller ikke Andrea, min skat.
Der kan du se. Jeg er fra en anden galakse.
Og du har ikke kræfterne til at ændre mig.
Skal vi gøre det?
- Hvortil? - Hen til ballonerne.
- Skal vi råbe? - Selvfølgelig.
Væk!
Hej.
- Hej. - Hvem er du?
- Værsgo. - Tak.
Han hedder Andrea. Vi er venner.
- Andrea. Hej, Andrea. - Hej.
Skal vi danse?
- Godmorgen, smukke dame. - Må vi følges med jer?
- Vi giver en kop kaffe. - Lad, som om de ikke er der.
- De er virkelig smuk. - Gå væk med jer.
- Lad os nu give en kop kaffe... - Gå væk!
- Ind i bilen, Adri. Ind! - Tag det roligt, barn.
- Gå væk! - Fald ned.
Frue...
Hvorfor gør du det?
Fordi de er nogle røvhuller, og du er for smuk.
Vil du godt holde op med at være så smuk?
Fald ned. Det er overstået.
Og jeg er ikke smuk. Jeg er grim. Hæslig. Virkelig hæslig.
- Se, hvor grim din mor er. - Stop det der.
- Se din mor. - Stop det.
- Din mor... - Stop så.
- Skal vi snakke? - Nej.
- Synge? - Nej. Stop!
Klar? En, to, tre!
- Hurtigere, far. - Så drejer vi til venstre!
- Til venstre! - Vær rar at sætte farten ned.
- Der er de. - Hej. Undskyld, vi kommer for sent.
Hej. Ingen stiger ud af bilen.
Lad os nu køre. Ellers når vi aldrig frem.
Alt under 80 er skildpaddetempo.
- Lad nu være, Alberto. - Det var bare gas.
- Din bror er en idiot. - Det ved jeg godt.
- Så kører vi! - Lad nu være med at gøre noget dumt.
Så kører vi, børn!
- Vil du godt kigge på vejen? - Så drejer vi til højre.
Hvis du fortsætter sådan her, springer jeg ud af bilen.
- Jeg springer ud af bilen! - Hold nu op. Vi har det bare sjovt.
- Jeg har det ikke sjovt. - Kom nu, mor, vi er på ferie.
- Kan du styre en båd? - Nej, men jeg vil gerne prøve det.
Så kom.
Kan du lide det?
Hvorfor tager du aldrig din T-shirt af?
Fordi jeg bliver skoldet.
- Så tag solcreme på. - Det kan jeg ikke lide.
Hvorfor kommer vi ikke sammen?
Hvorfor holder du ikke bare kæft?
Undskyld.
- Hvem er det? - Det ved jeg ikke.
Svøm hen og se.
- Farvel, mor. - Af sted. God tur.
- Tak, tak. - Farvel.
Canasta... hvor godt.
Min tur?
Lad os gå derned.
Ned, Diana.
Kom.
Pas på hænderne.
- Langsomt. - Læg dine hænder der.
- Hvor skal vi hen? - Det ved jeg ikke.
Se alle edderkoppespindene.
- Den her vej. - Det drypper.
Det er ulækkert.
Er de begyndt at spørge, hvordan de blev født?
Jeg har klaret frisag med historien om bier og blomster.
- Lige nu. Vi må se, om den er nok. - De er jo ikke dumme.
De har aldrig spurgt mig. De har selv fundet ud af det.
De har ikke klaret det ret godt.
Adri tror, hun er datter af et rumvæsen.
Hun har fortalt mig, at hendes far er spansk, at hun er ikke Felices datter -
- og at du flygtede fra Spanien, fordi du ventede hende.
En køn historie!
Den pige har en livlig fantasi. Forhåbentlig går det.
- Hvad mener du med det? - Ikke noget.
Hun virker, som om hun lever i sin egen verden. Bekymrer det dig ikke?
Det er ikke børns fantasier, der bekymrer mig.
Jeg er mere bekymret for voksne, der tror, de stadig er børn.
Er her ikke lidt for stille?
- Synes du det? - Hvor er børnene?
Jeg kigger lige efter dem.
Adri!
- Claudia! - Sveva!
De leder efter os. Vi må op herfra.
- Ettore! - Sveva!
- Michaela! - De er her ikke.
Børn!
- Sveva! - Claudia!
Hvor i alverden er de?
- Adri! - Chicco!
- Er de der ikke? - Kan I se dem?
Vi er alle sammen hernede, mor!
- Den der vej. - Vi er her, mor!
- Gino! - Ettore!
- Ingen svar? - Nej, de er her ikke.
Jeg kan høre noget.
Vi er alle sammen her, mor!
Vi er hernede!
- Mor! - Hvad laver I dernede?
- Det er en labyrint. - Hvordan får vi dem op?
De slår os ihjel.
Lad os prøve at få den her af. Det kan vi godt klare sammen.
- Pas på jeres hænder. - Én, to...
Pas på.
- Et reb. - En ad gangen.
Vandslangen!
Lad os prøve med den her.
- De små først. - Hjælp Diana.
Én, to, tre!
Her kommer han.
- Sæt foden der. - Kom så, Gino.
Kig op, Gino.
Har du det godt?
Er du kommet noget til?
Hold godt fast, Adri.
Én, to, tre.
- Forsigtig! - Tag fat i hende.
Om bagved.
Du kommer her lige med det samme.
Lad være med at løbe væk. Det gør det kun værre.
Du kan lige vove på det. Kig på mig.
Slut!
Slut. Så er det nok.
Køligt vand!
Sig mig, er I bange?
Hold op, mor!
Stop så, mor!
Er I klar over, at I kunne være blevet kvalt?
- Hvis idé var det? - Min.
Det er alles fejl.
Så kan I alle sammen få en ordentlig lussing. I sidder jo klar.
Jeg har aldrig slået mine børn.
Så kan du godt begynde nu. Det var jo hendes fantastiske idé.
Bare giv mig en lussing, mor.
Kom bare.
Vær sød at slå mig.
Kom nu, mor.
Kalder du det en lussing?
Kom nu, mor. Hårdere.
Hårdere.
Hårdere!
Så er det nok.
Fang mig.
- Hvad laver du? - Læg dig ned.
- Hvorfor? - Læg dig nu bare ned.
Ryk derover.
Stræk armene ud fra kroppen.
Du skal tage rosen, okay?
Luk øjnene.
Hvor har du været?
Gik du over på den anden side af sivene?
Det er farligt. Både for dig og din veninde.
Gå ind og vask dig. Du må være beskidt.
Jeg slår dig ihjel, din sladrehank. Hvorfor fortalte du mor om sivskoven?
Jeg er ikke en sladrehank. Mor var bekymret!
- Du holder bare din mund! - Lad ham være.
Lad så være! Det er jer, der gør mor bekymret.
- Du gør hende også uvenner med far. - Forlader Gino os, er problemet løst.
Det kan du gøre!
Bliv gode venner.
Lillefingeren... lillefingeren.
Fred.
- Nu skal I omfavne hinanden. - Skal jeg virkelig?
Gør det så.
Ordentligt.
Kom så. Kram uden at slå.
- Er du så tilfreds? - Bland dig udenom, når vi slås.
Hvad er der galt? Er det Adriana, du er bekymret for?
Stop dit hykleri. Jeg er ligeglad med, hvilke kvinder du går i seng med.
Du har det ikke godt. Du er skør ligesom Adriana.
Du opdigter en virkelighed for at undgå at se det egentlige problem i øjnene.
- Jeg er ikke engang jaloux mere. - Fint.
Kan vi blive separeret?
Diskret. Uden det helt store drama?
Hvem har fortalt dig noget så tåbeligt? Blive separeret?
Glem det! Hvor ville du tage hen?
Pigen vil være en dreng.
Hun tror, hun er en dreng. Hun er ustyrlig.
Vores venner gør nar ad os på grund af hende.
Har du ikke lagt mærke til det? Det er ydmygende.
Ja, forsvar du hende bare.
Du er jo ikke i stand til at opdrage hende ordentligt.
Hvorfor er Adriana altid et problem for dig?
Er det nu mig, der er et problem? Jeg er det eneste normale menneske her i huset.
Normal? Synes du virkelig, at du er normal?
Jeg synes, du er en dum kælling. Det er det, jeg synes.
Hosianna i det høje.
Davids søn. Velsignet være han, som kommer, i Herrens navn!
Hosianna i det højeste!
Jesu Kristi legeme.
Amen.
Jesu Kristi legeme.
- Hej, Adri. - Hej, Maria.
- Er din mor hjemme? - Ja.
Vil du hente hende?
Mor, fars sekretær er her.
Er der sket noget, Maria?
Kom indenfor.
Sid ned.
Hvad er der, Maria?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg kan ikke hjælpe dig, Maria. Jeg må bede dig om at gå.
Vi har ikke lavet tapperhedstest i dag.
Jeg er ligeglad. Jeg kan ikke lide dem.
Hvis jeg skal være derinde alene, gør jeg det ikke.
Vil du vise mig dit ur?
- Bliver vi ikke også modigere, Adri? - Jo.
Hvorfor skal vi være det?
For at få kræfter.
- Men hvornår giver de os dem? - Når vi er klar.
- Hvem får vi dem af? - Af dem, der sendte os hertil.
Hvornår kommer de?
De er usynlige. De sender signaler fra himlen.
- Gino? - Lad os komme ud...
- Hvor er du modbydelig. - Hvad er der galt med dig?
- Dit modbydelige svin! - Er du gået fra forstanden?
Mor! Mor!
Nu ikke nogen scene, tak!
Mor...
Jeg har det fint.
I må ikke kigge sådan på mig.
Nej, ikke sådan.
Gå ind på jeres værelse.
Åbn døren, mor! Åbn den!
Åbn, mor!
Jeg er sulten, Adri. Går du ikke med mig ud i køkkenet?
Tag nattøj på.
- Er du træt? - Nej.
- Vil du ikke sove i min seng i nat? - Jo.
Selvfølgelig.
Hvad med far?
Kan du ikke sove hos far i nat?
Jo.
Elsker du og far hinanden?
- Selvfølgelig. - Er du sikker på det?
Har du det godt?
- Godnat. - Godnat.
- Ryger du? - Nej.
Vil du prøve?
Jeg vil være danser.
Eller slangemenneske.
Jeg vil rejse.
Jeg vil være astronaut eller pilot.
Eller faldskærmsudspringer. Jeg vil være oppe i luften.
- Ved du godt, at du er en spøjs dreng? - Ja, det gør jeg.
Luk øjnene.
Ligner det her en båd?
Spis, Diana.
Kan du ikke skære kødet ud for hende?
Giv mig tallerkenen.
Værsgo. Spis.
Her lugter af lort.
Spis det, Diana.
- Hold op. Jeg vil ikke have mere. - Spis det.
Ved I godt, at vi skal have en bror eller en søster?
- Hvad? - Det bliver ikke mors barn.
Det bliver fars og Marias barn.
Skal det bo hos os?
Lad os håbe, det bliver en dreng.
Så kan vi kalde ham Andrea.
Kom, Gino. Lad mig tage gaven, så du kan hilse på dine bedsteforældre.
Hvor er Adri? Kom, så holder jeg gaven.
Gino! Dav, skat.
Hvor er du flot.
- Dav, bedstemor. - Adriana.
Sikken smuk ung dame, du er blevet.
Heldigvis ikke endnu.
- Går det? - Ja.
Ja, tag det roligt. Leg du bare.
- Giv mig servietterne, Adri. - Vi vil lege med dem.
- Giv mig dem. - Kom nu, Giuseppina.
- Så siger jeg det til jeres bedstemor. - Luk døren, Claudia.
Ettore.
Federico.
Valeria.
Michaela.
Chicco.
Adri.
- Claudia. - Sveva.
Giorgia.
Valeria.
- Hej, bedstemor. Har du det godt? - Rigtig godt, skat.
Hygger du dig?
Er der små myrer under bordet? Det er der.
Hjælp! Vi bliver invaderet af glubske skildpadder.
Min sko blev taget af en muldvarp.
Det er nok en skidt idé. Jeg har ikke vasket fødder i en uge.
Hvem er det?
Hvad skal du?
Jeg vil lege.
- Er du fuld? - Nej.
Jeg er ved at kede mig ihjel.
- Du kan ikke lege sammen med os. - Hvorfor ikke?
Sæt dig op ved bordet igen, mor.
Sæt dig op igen.
Gør det nu.
Okay. Så gør jeg det.
Vi ses.
- En, to, tre... - En, to, tre...
Hurtigt.
Kom nu op.
Hvorfor virker den ikke?
Nøglen passer ikke.
De her er ikke mine.
- Jeg kan ikke låse døren op. - Det her er ikke mine nøgler.
Jeg kan ikke låse den op.
Hvad foregår der?
- Hvem har mine? - Citroën...
De her er mine.
Smukt.
- Vil du se starten igen? - Nej. Kan vi ikke godt tage hjem?
Vi kan godt få dig til at græde derhjemme, mor.
Så går vi.
Sæt farten ned. Vejen er spærret. Kør venligst ind til siden.
- Hvorfor er her brandmænd, mor? - Det ved jeg ikke, skat.
Hvad foregår der her?
Hvad har du gjort?
I må ikke røre ved noget.
En, to, tre!
Sara!
Jeg er nødt til at gå. Det er ved at være sent.
- Allerede? - Ja.
Vi ses.
Vi skal blive på vores værelse. Mor tager væk, så hun kan få lidt ro.
- Hvor skal hun hen? - Det ved jeg ikke.
Har du været derhenne igen?
Ja.
- Holder vi ikke vores løfter mere? - Jeg lovede ikke noget.
- Hvor skal du hen? - Lov mig det.
Ja. Fortæl mig, hvor du skal hen.
Se på mig, og lov mig det.
Ja, jeg lover dig det. Fortæl mig, hvor du skal hen.
Til et meget smukt hus, hvor jeg kan få noget ro.
Der bliver jeg passet, så jeg kan få det godt igen.
Du har det da godt.
Nej, Adri.
Det ved du godt, jeg ikke har.
Jeg er meget...
... meget træt.
- Vi skal nok opføre os bedre. - Opføre jer bedre?
I opfører jer fantastisk. I kan ikke gøre det bedre.
Men hvorfor skal du så væk?
Pas godt på dine søskende. De er ikke lige så stærke som dig.
- Hvornår kommer du tilbage? - Når jeg har fået det bedre.
Bedstemor flytter ind her, så prøv at gøre, hvad der bliver sagt.
Jeg regner med jer.
Kommer du hjem i morgen?
Nej, ikke i morgen.
Jeg er virkelig, virkelig ked af det. Virkelig ked af det.
Men... jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
Det er os, der er børn, og dig, der er voksen.
Gino, min skat, ret ryggen. Ind med albuerne.
Det var godt.
Man leger ikke med maden, Diana. Hvad laver du?
Det er en blomst, bedste.
Dem spiser jeg ikke. De er til mor.
Skal vi fortælle mor, at du ikke spiser noget? Ville hun blive glad for det?
Spis en lille smule. Vær nu sød.
Bare noget. En lille smule.
Nu ikke mere pjat.
Åbn munden. Åbn munden.
- Åbn! Åbn munden! - Lad hende så være!
Her er det mig, der bestemmer. Du bliver her, unge dame!
Bliv her, indtil din søster har spist helt op.
- Felice... - Slut. Du siger heller ikke et ord!
Det er umuligt at spise sin mad i fred og ro her i huset.
Nu har du skidt bag døren igen. Gør rent efter dig.
- Nej. - Det skal stoppe. Forstået?
- Så skal du også holde op. - Med hvad?
- Med at lade, som om du er en dreng. - Det er ikke noget, jeg lader som om!
Rend mig i røven!
Nå, giv mig nu et sødt smil, ikke?
En, to...
Gør sådan her.
Så lad os se.
- Du skal smile mere, Adri. - Ser mor det her, går hun helt amok.
Lad os prøve igen. Kom nu, du kan godt.
Du kan godt. Kom nu.
- Kom så. - En, to...
... tre.
Tak for alt, min skat
Fordi du trodser
Hele verden her med mig
Fordi du vælger, at vi to skal samme vej
For dine fejl, der koster dig så vældig dyrt
Sammen med mig
Tak, fordi jeg ved
Vor kærlighed er én uendelighed
Verden kan gå til i selve livets leg
Jeg græder ej
Jeg finder vej
Og siger farvel
Men afsked er
Så helt utænkelig
Jeg ser kun dig, dit smil, det er så smukt
Jeg blev forladt, og jeg har grædt
Så nej, ikke noget farvel
Du lever dybt i mig
Vi to er én, som jord og træ er ét
Alt lys og sol
Der er kun mol
Der er kun mol.
Hvordan tror du, mor har det, far?
Hun har det godt. Vi skal hente hende og have hende med hjem.
- Er hun så blevet transformeret? - Nej, mor er stadig den samme.
Vent her.
Mor bliver ikke træt, hvis vi kaster konfetti ud, vel?
Nej, nu har mor fået det godt. Gå nu ingen steder.
- Mor! - Mor!
Hvordan har I det, skattebasser? Lille skat.
Kom her.
Endelig, mor.
Må jeg få et kys, Adri?
Giv mig et kys, Adri.
Glædeligt karneval.
Af sted med os.
Så er vi hjemme.
- Dav, Giulia. - Velkommen hjem.
- Tak. - Du ser godt ud.
Tak.
Mor bliver nogle dage, hvis det er i orden.
Alt er klart. Kom hen til bordet, når du har lyst.
- Jeg er hundesulten. - Er du?
Tak, mor. Skal vi vise mor den nye sofa?
Ja.
Kan du lide den?
Den er virkelig flot.
- Skal vi give mor lidt fred? - Nej, lige lidt længere.
Lad os sidde sådan her lidt.
Har du holdt dit løfte?
Hun har ikke været på den anden side.
De har ryddet hele området og fjernet barakkerne.
Nu bor der ikke nogen mere.
Tak for alt, min skat
Fordi du trodser hele verden her med mig
Fordi du vælger, at vi to skal samme vej
For dine fejl, der koster dig så vældig dyrt
Sammen med mig
Tak, fordi jeg ved
Vor kærlighed er én uendelighed
Verden kan gå til i selve livets leg
Jeg græder ej Jeg finder vej
Og siger farvel
Men afsked er
Så helt utænkelig
Jeg ser kun dig, dit smil, det er så smukt
Jeg blev forladt, og jeg har grædt
Så nej, ikke noget farvel
Du lever dybt i mig
Vi to er én, som jord og træ er ét
Alt lys og sol Det er alt, jeg ved
Tekster: Martin Ringtved Oneliner