КОЖЕН КОРЕЙСЬКИЙ ЧОЛОВІК
Є ВІЙСЬКОВОЗОБОВ'ЯЗАНИМ,
ЩО ВИЗНАЧЕНО КОНСТИТУЦІЄЮ РЕСПУБЛІКИ КОРЕЯ ТА ЦИМ АКТОМ
СТАТТЯ 3 АКТУ ПРО ВІЙСЬКОВУ СЛУЖБУ
Гей.
Знаєш той тунель, через який ми біжимо?
Коли ми пішли в наряд,
Моє серце забилося.
Коли пішли в десант,
Я гадав, що помер.
Під ним бомбосховище.
А так це підземний тунель північних корейців.
Хіба не божевілля?
Якщо почнеться війна, ми ховатимемося в тунелі,
який викопала північ, щоб сюди проникнути.
Який же бісовий абсурд.
Але біс з нею з війною.
Аби раніше не померти.
Ми тренуємося щоночі.
Хіба ні?
Не згоден?
Згоден.
ВІЙСЬКОВА ПОЛІЦІЯ
Так.
Бачив у відпустці дещо цікаве.
«Чо Сукбонг. Висхідна зірка дзюдо».
Це справді ти?
Так точно.
Агов.
То як ти став таким ботаном-невдахою?
Мені шкода.
Ось так раптом?
Забудь.
Ану, влаштуй-но шоу.
Над чим замислився?
ППО, дурню.
Йди готуйся.
Егоїст-1, готовий вести вогонь!
Ти що робиш?
Починай дрочити, виродку.
СЕРІАЛ NETFLIX
ЕПІЗОД 4: ПАРАДОКС МОНТІ ГОЛЛА
565 ДНІВ ДО ДЕМОБІЛІЗАЦІЇ
Що ти тут робиш? Як вибрався?
Де мама?
Пішла по татові речі.
Він її не бив.
Що з татом?
Хтозна?
Певно, напився й упав.
-Що в тебе з бровами? -Що?
Боже, присягаюся, я тебе вб'ю.
Ти краще йди. Я залишуся.
Скажи мамі не приходити.
Привіт.
Так?
У тебе є гроші?
Є?
Перепрошую.
Можете попросити батька зробити тихіше?
Він нас не слухає.
Пані.
Цей дурень — не мій син.
-Вона діє мені на нерви. -Мені шкода.
Боже мій.
Гей.
Маєш гроші чи ні?
Як ні, то йди.
З ким ти цього разу побився?
А ти що?
У тебе не замале звання, щоб бити людей?
У війську сьогодні такий безлад.
Тату.
У день, коли ти помреш,
обіцяю, я реготатиму.
Звісно. Як хочеш.
Звучить прекрасно.
КАПРАЛ ХАН ХОЙОЛ
ЛЮБИЙ, ІДИ ДОДОМУ, ТУТ ПІДЧЕРЕВИНА
Привіт, Джунхо.
Що ти…
Синку.
Заходь, поїж м'яса.
Ходи сюди.
Боже.
Я біг по пристані й побачив його.
Тож я збив його з ніг, він упав.
Закладаюся, ми з рядовим Аном в минулому житті були одружені.
Ми класні напарники. Так, любий?
Огидно.
Джунхо, ти щасливчик.
Можеш в армії відростити волосся і розмовляти телефоном.
Просто їж.
Там же не небезпечно?
Зовсім ні.
Бо ж рядовий Ан займався боксом,
ще й підтримує атлетичну форму.
Та що важливіше, у нього є я.
Дякую.
Будь ласка, дбайте про Джунхо.
Звісно.
Завжди дивувало, звідки у рядового Ана гарний вигляд
і гострий розум.
Гадаю, це від вас.
-Боже, гаряче. -Боже мій.
Джунхо! Що з тобою?
Ти в порядку?
Треба переодягнутися.
Точно.
Що ти робиш у мене вдома?
Ти не брав слухавку.
Є ще один дезертир?
Багато хлопців у відпустках. І не повернуться.
Попрощаймося й ходімо. Треба йти.
Можна одразу піти.
Треба попрощатися.
Не треба.
Гей, Джунхо.
Ти ні слова мамі не сказав, відколи прийшов.
Джунхо.
Ви не заходите?
Пані, мені дуже прикро.
Тут дещо термінове сталося, нам треба йти.
Справді?
Нам треба бігти.
Попрощайся з мамою.
Бережи себе.
І…
будь добрим до дезертирів.
-Їм складно. -Чому ти не питаєш?
Чому я не їду додому, коли у відпустці?
Чому не відписую на листи?
Я думала, ти був зайнятий. Гадала…
І чому ти просто…
не втечеш?
Не кажи так.
Не пропускай обіди.
Забудь.
Просто візьми.
Я маю йти.
«Ще побачимось».
Так можна сказати.
Ти йдеш?
Що з Хойолом?
У мене від стресу каміння в нирках.
Хочеш мене вбити чи що?
Глянь на своє обличчя.
Не привітаєш маму? Ми кілька років не бачилися.
Джунмок.
Ти можеш почати спочатку.
Ті, хто з тебе знущався, підуть під суд, їх покарають…
Мамо, ти дурна?
В цій країні так не буває.
Хлопців, які вдягали на мене протигаз, перевели.
Вони в іншому підрозділі.
Їх не засудять
і не посадять.
Просто відправлять деінде, наче нічого й не було.
Перепрошую.
Ви старший, так?
Я?
Це правда?
Справу ретельно розслідують.
Щодо суду — не певні.
То суду може не бути?
Це неправильно!
Пані, річ у тім…
Він йшов до армії захищати країну, а його били й знущалися.
Тому він і став дезертиром.
Мамо, годі.
Чому ніхто не бере відповідальність?
Прошу, мамо…
Скажіть щось.
Ну…
Військовий суддя проведе суд.
І суддя…
точно не винесе рішення
на користь певного підрозділу
чи штатної одиниці.
Та й не зможе.
Бачиш? Що я тобі казала?
Світ змінився.
Усе владнається.
Завдяки вам двом мені стало легше жити.
Ми живемо в іншу епоху.
Військова поліція має поважати права людини
і не ображати солдатів.
Так ми не зробимо солдатів сильними.
Лише послабимо дисципліну в армії.
Якщо буде війна, нам не стане сил виконати місію.
Але наш загін інакший.
Ви двоє чудово працюєте.
І це додає мені впевненості.
Хлопець, що хропів.
Як його там, капітане Лім?
Рядовий Чой Джунмок.
Так, Чой-хтось там.
Ми вирішили, що все має пройти тихо
щодо подій в його підрозділі, майте на увазі.
Хіба проблема не надто серйозна…
Так.
Я чув, генерала там скоро підвищать.
То це новий урок для мене.
Капітане Лім.
Так?
Ви б слідкували за тим, що кажете.
Хто ви такий, щоб таке казати?
Перепрошую.
Капітан приймає рішення за всю організацію.
Вам зрозуміло?
Так точно.
Будьмо.
Ми теж були налякані.
Хлопці всю ніч обшукували гору, але не знайшли його.
Помітили щось незвичне?
Наш загін підпорядковано центру.
Нам дуже важливо, щоб усе було чисто.
Самі розумієте. Виснажливі тренування, аби не знущалися.
Хтось зірветься — можлива стрілянина.
Він був сержантом, ніхто його не чіпав.
Двічі його обирали показовим солдатом.
Чи були в когось з інших солдатів
часті сварки з сержантом Хо?
Так.
Сержант Хо…
був винен гроші військово-торговій службі.
Чідо обожнював гроші.
Порвав м'яз плеча, але наполягав на висадці.
«Висадці»?
У нас чотири рази на рік тренування з висадки з вертольота.
Солдатам платять 155 000 вон, адже це небезпечно.
Боже, я не знаю, куди він витрачав гроші.
Ми збирали зарплати й робили ставки.
Які ставки?
На всяке.
Футбол. Ют. На те, хто виграє в «The Music Trend».
Медик попереджав Чідо,
що він може сильно пошкодити руку на висадці.
Але він сказав так:
«Яка ймовірність цього?»
Сержант Хо почав ставити першим.
Усе загрібав.
Тобто?
Ну…
Сержант Хо ніколи не програвав.
Сержанте Хо, ви професійний азартний гравець?
Хо Йонгман не ваш батько?
«Рука швидша за око».
Я постійно слідкую, але ти завжди виграєш.
Я казав, треба закінчувати.
Як ти зібрав чотири однакових?
Гей.
Мене не перемогти.
Знаєте чому?
Дивіться.
Є троє дверей.
Якщо відкриєш виграшні,
отримаєш відпустку на шість днів.
Йонгсік, обери двері.
Гаразд. Йонгсік обрав перші двері.
А тепер він дізнається, що треті двері не виграшні.
Спитаю тебе ще раз.
Йонгсік, ти залишишся на перших дверях?
Чи обереш другі?
Я залишуся на перших. Не хочу змінювати.
Чому ні?
Гадаєш, я тебе надурю?
Чи не хочеш обрати невірні двері?
Боже, хай там як, а шанс 50 на 50.
Одна або інша.
Гадаєте?
Гаразд. Ось і відповідь.
Вони роблять це за 150 000 вон?
Звісно.
Я за місяць 122 500 отримую.
Я б не робив.
Навіть якби заплатили 468 000.
Ніколи.
То він витратив усі гроші, які так ретельно збирав,
і просто зник.
«Зник»?
Так, просто втік.
Божевільно втікати, коли ти незрозуміло де.
З того, що ми чули, він, наче, раціональний.
Ні.
Я б не сказав. Є в ньому щось дивне.
Але він був відданим.
Тобто?
Слухай. Джонг Хйонмін пішов у відпустку
і не повернувся імпульсивно,
бо йому було весело грати й пити.
А цьому хлопцю стало відданості
перелізти колючий дріт, навіть якби він шкіру порвав.
Ось що я думаю.
Йому стало відчайдушності спуститися з гори, щоб втекти.
ЗУПИНІТЬ РЕКОНСТРУКЦІЮ
Він навіть спромігся
на крадіжку одягу у цивільних.
Гаразд?
Такі цілеспрямовані люди як Хо Чідо втікають з конкретною метою.
Чіткою і ясною.
Наприклад?
Запитаймо.
Хто ви?
Привіт. Військова поліція.
Це дім містера Хо Чідо?
Хо кого?
Певно, це він. Хо Чідо, так?
Дім зареєстрований на його бабусю.
Боже, їй варто переїхати. Тут небезпечно.
Бабусю.
Боже, певно, його виростила бабуся.
Бабусю.
Боже. Ви знову обмочилися?
Вже весна?
Квіти розцвіли?
Боже.
Я сама. Не треба.
Усе гаразд.
Боже.
Чідо!
Боже, мій любий.
-Ні, я не Чідо. -Господи, коли ж ти приїхав?
Ти їв?
Боже мій.
Певно, думає, що ви її онук.
-Хочеш рагу? -Але чому ви шукаєте її онука?
Щось не так?
Ну, сержант Хо Чідо…
Чідо?
Що?
Ну, він…
Ми видаємо нагороди
показовим солдатам.
«Показовим»?
Сержант Хо в списку.
Ми хочемо здивувати родини солдатів
подарунками, а не видавати їх самим солдатам.
Ясно.
-Це чудово. Ви маєте пишатися, пані. -Господи.
Молодець, моє цуценятко.
Джунхо.
Так?
Що це було?
Можна й мені подарунок-сюрприз?
Мені здалося, вона хвилюватиметься.
Чому?
Тобі її шкода.
Хворі не люблять, щоб їх жаліли.
Перепрошую.
Менше емпатії, гаразд?
Лишився лише це будинок.
Агов.
Я гадав, треба тут прибрати.
Треба ще з цим розібратися.
Що робити?
Тобто? Що ми можемо?
Гей! Потусіть деінде, добре?
Зійдіть з дороги!
Ми не на дорозі.
Ми в гості зайшли.
До кого? До божевільної в цій хатинці?
Перепрошую.
Звідки ви її знаєте?
Чув, у неї є онук. Ти він?
-Так, я її онук, виродку. -Ти божевільний?
Гаразд, ясно.
Вибачте, що потурбували, хлопці. Ходімо.
-Ходи сюди. -Що ти робиш? Підніми.
Гей!
Пані з закваскою,
Можна мені йогурту?
Привіт, можна поговорити?
Ти ж знаєш Хо Чідо, так?
Ну…
Я його давно не бачив.
Річ у тім,
що він пішов до армії раптово.
Багатьом закладам довелося шукати інших працівників.
Зажди.
Тобто, шукати інших працівників?
Чідо вступив до коледжу з найвищими оцінками,
він мав державну стипендію, і стипендію закладу.
Але цього було мало, тож він працював на пів ставки
касиром, бібліотекарем та на інших роботах.
Десь тоді він і пішов до армії,
а його бабусі діагностували деменцію.
Щодо Хо Чідо…
Чи були в нього у виші проблеми з азартними іграми?
Азартними іграми? У Чідо?
Ні, це на нього зовсім не схоже.
Гадаю, ви помилилися. Він дуже зразковий хлопець.
Оце так таємниця.
Тоді, може, раптом…
ти бачив це?
Є троє дверей. За двома з них немає нічого.
Обираєш одну,
тоді ще одну скидають абощо.
Це парадокс Монті Голла.
Улюблений Чідо.
Монті кого? Що це?
Правильна відповідь — змінити вибір.
Підійди, поясни.
Усе засновано на статистиці.
Скажімо, ви обираєте одну з трьох дверей.
Шанс на перемогу — одна третя.
ПАРАДОКС МОНТІ ГОЛЛА
Але дізнавшись, що одна з дверей хибна та обравши іншу,
ви маєте шанси не 50 на 50.
Ваш шанс — дві третіх.
З'ясування того, чи хибні це двері,
залежить від першого вибору та може бути різним.
Отож, треба змінити вибір.
Маєш рацію.
Інші змінні міняють все.
Але більшість людей хибно відмовляються змінити рішення
через недовіру чи страх.
Тоді…
що як застосувати це в повсякденному житті?
Додасться ще одна змінна.
НЕПЕВНІСТЬ
«Непевність».
Адже на наш розум та емоції
вірогідності не впливають.
-Дзвоніть, якщо він зв'яжеться. -Гаразд.
Джунхо, я ані слова не зрозумів.
То якщо береш не ті двері, то вибрані двері невірні?
-Чи тоді вірні ті… -Ти теж не зрозумів, так?
Перепрошую.
Гадаю, це вам дзвонять.
Припиніть мене шукати.
Хо Чідо?
Я повернуся, коли прийде час.
Ми теж хочемо до свого загону.
Але ми не можемо повернутися без тебе.
Ти не розумієш, так? Просто йди.
Куди?
Як він дізнався, що ми тут?
Хо Чідо.
Сержанте Хо!
Чому інститут такий великий, Чідо?
Не біжи вгору!
Чідо!
Хо Чідо!
Чідо, ходімо додому.
Шах і мат! Ну ж бо!
Це те місце?
Зажди.
Гадаю, я щось чув.
-Хлопці, ви хто? -Що таке?
Чому вони тут?
Хто вони? Чому вони тут?
Хо Чідо, виродок.
Мені шкода. Дуже шкода.
-Непорозуміння. -Ми не збоченці.
Не лайтеся, прошу.
-Нам шкода. -Нам шкода.
Боже, мій жовчний.
Якщо курити з болем у жовчному, ваш…
Стулися, збоченцю.
Це була пастка…
На обличчі в тебе пастка, дурню.
Як так, мені скаржаться з жіночого гуртожитку?
-Вибачте. -Вибачте.
Забирайтеся.
Якось незручно. І чого?
Владнаймо це.
Боже, так краще.
Сержанте Хванг, шість днів до вашої демобілізації!
Доброї вам ночі!
-Доброї вам ночі! -Доброї вам ночі!
Сержант Хо Чідо…
«Економіка…»
Ботане.
Рядовий Чок Сукбонг.
Слухаю.
Гей, Джунхо.
Так точно.
Перепрошую.
Я забув принести, що ви просили.
Ні, все добре. Я розумію.
Зажди секунду.
Гей, новачок.
Рядовий Канг Бйонгсу!
Моїх молодших і ваших старших зібрати за казармою.
Слухаюсь!
Боже.
Рядовий Чо, що відбувається?
Струнко, виродки.
Хто вступив у грудні?
Рядовий Канг Бйонгсу!
Рядовий Шин Гвангсоп!
Рядовий Джон Йонсок!
Знаєте, хто він такий?
-Вибачте, не знаємо! -Вибачте, аж ніяк!
Упор лежачи, виродки.
Жовтневі рекрути.
-Рядовий Кім Джонгін! -Рядовий Чо Хйонмін!
Усе добре.
Виродки. Чому ви вчите молодших?
Чому рекрути не знають імені старшого?
Ви геть здуріли?
-Винен! -Винен!
-Це востаннє! -Це востаннє!
Скажи щось.
Нові рекрути.
-Рядовий Шин Гвангсоп! -Рядовий Джон Йонсок!
Встати.
Витерти руки від бруду.
Хйонмінг та Джонгін.
Краще старайтеся.
-Так точно. -Так точно.
Зрозумійте, старші бажають вам лише добра.
Зайти всередину.
Що ти робиш?
Вибачте.
Але нас теж часто били.
Чому б не припинити…
Тебе навіть не били! Відколи ти у ПД тебе тут не було.
Перепрошую.
Та все ж…
Рядовий Канг Бйонгсу.
Боже, в мене скоро дембель, я не хотів у це лізти.
-Ботане, упор лежачи. -Рядовий Чо Сукбонг,.
Виродок…
Треба бути таким суворим до свіжих рекрутів?
Аж ніяк ні.
-Сержанте Хванг, будь ласка… -Тебе хто питав? Ти ж рядовий.
Бавишся в солдата?
-Гей, новачку. Стань тут. -Рядовий Канг Бйонгсу.
Швидше, дурню.
Джунхо.
Рядовий Ан Джунхо.
Вдар його.
Рядовий Канг Бйонгсу.
Джунхо.
Рядовий Ан Джунхо.
Вдар його.
Рядовий Канг Бйонгсу.
Джунхо.
Гадаєш, зупинюся, якщо не битимеш?
Вдар його.
Боже, ви такі голосні. Що тут за шум?
Ось і твій хлопець.
Виродку. В тебе взагалі поваги до старших немає.
-За мною. -Капрале Хан, заждіть…
-Капрале Хан, ми лише… -Замовкни, ясно?
-Ходи сюди. -Капрале Хан.
Пане капрале Хан. Що з вами?
Я просто…
Для тебе старші —
це якийсь жарт, дурню?
Виродок! Не можу повірити!
Струнко! Стули зуби! Виродок! Мовчати!
Що ти зробив не так? Кажи, дурню!
Вибачте!
Винен!
Годі вже.
Капрал Хан його там вбиває.
Гадаю, виродок досі хоче поваги, хоч вже майже не тут.
Ходімо спати.
Боже, він мене налякав.
Гадаю, вони пішли.
Джунхо.
Не створюй собі проблем.
Якщо продовжиш, з тебе знущатимуться і коли Джангсо піде.
Мені шкода.
Не має бути. Немає за що.
Нащо повертати всіх цих дезертирів?
Уся ця дурня є навіть тут.
Я розумію, чому вони тікають.
Що ти робиш?
Заждіть секунду.
Типу Шерлок.
Що розслідуєш?
Перший його вибір був кинути коледж та піти в армію.
«Агов, пане Хо. Ви покинули свою бабусю,
вступивши до армії?»
Якщо він покинув бабусю,
не турбувався б про хибний вибір.
-Точно. -Але…
Що як він хотів захистити бабусю?
То змінна — деменція бабусі.
Ні, він вступив до армії вже після деменції.
Гаразд.
Що як змінна…
це знесення його будинку?
Гаразд. Один.
Він вступив до армії, щоб захистити бабусю.
Два.
Він раптом дізнався, що його будинок зносять.
Три.
Може, він пішов з армії
і вирішив піти туди,
де в нього був би кращий шанс захистити свою бабусю.
-Дезерція. -Дезерція.
Зажди хвилинку.
Хо Чідо дзвонив нам.
Як він дізнався, хто ми?
Що? Що там?
Як я міг це пропустити?
Бісові збоченці.
-Рядовий Ан Джунхо. -Капрал Хан Хойол.
Як давно вони повернулися?
-Вже 14 годин та 25 хвилин тому. -Чули?
Лише стільки.
Ми вигадали,
як повернути Хо Чідо.
Знову ідея Джунхо?
Певен?
У нас купа ентузіазму.
Чорт, жовчний болить. Певно, у мене каміння.
Гадаю…
вірогідність більше 50 відсотків.
То я вб'ю вас лише на 50 відсотків.
Давайте швидше й підемо додому.
Дурню, роби як слід!
Гей, поїмо!
Гей!
Поїмо.
Дякую за обід.
Що таке? Їжа зовні на смак така ж, як в армії?
Боже, як виснажливо.
Як ти тут стільки місяців працював?
Сержанте Хо Чідо.
Чорт.
Військова поліція.
Бісовий…
Сержанте Хо Чідо.
Вас заарештовано за дезертирство.
Як…
Як?
Місце під боком, з якого ти міг би захищати бабусю.
Ось і воно.
Нащо тобі аж так потрібні гроші,
що ти зніс власний будинок?
Маю відправити бабусю у клініку.
Навіть якщо твій будинок завтра зникне…
БОРІТЬСЯ ПРОТИ НАСИЛЬНОГО ВИСЕЛЕННЯ
Переліз огорожу з колючим дротом…
понад десять годин біг з гори,
втік від пошукової команди.
Хіба шанс успіху був сто відсотків?
Мені шкода,
та можна відвідати бабусю, перш ніж підемо?
Квіти…
Квіти розквітли?
Я маю побачити квіти.
Бабусю.
Боже, Чідо.
Боже, любий.
Боже, моє ж ти цуценятко.
Боже мій.
Чого ти такий втомлений? Ти лише в коледжі?
Тобою всі сусіди пишаються. Боже.
Ти ж не пропускаєш обіди?
Скучив?
Чому так довго не заходив?
Зайнятий навчанням?
Не перетрудися.
Ти все, що в мене лишилося.
Чідо…
Я повернуся весною, бабусю.
Разом побачимо квіти.
У мене питання.
Яким чином вступ в армію
допоміг би захистити бабусю?
Тоді я хвилювався…
Думав, що можу погано вчинити.
Боже, все так складно.
Це все через ту
задачу…
Парадокс Монті Голла.
Так. Через нього.
Скільки ще тобі треба?
Перепрошую?
Ще два місяці. Тоді зможу записати її в лікарню.
Я досі не розумію
того парадоксу Монті Голла чи як його там.
Але гадаю,
це щось типу цього, так?
Щось зі змінними.
Це ж воно, так?
Треба дати комусь шанс обрати?
Ось.
Йди.
Запиши бабусю куди треба,
а тоді здайся.
Дякую.
Ви його втратили? Як?
Втратили його зовні.
Гаразд.
Молодці. Повертайтеся.
Чому ти його відпустив?
Що?
Так схотілося.
Це неконтрольований імпульс.
Що як він не здасться?
Хіба шанс не 50 на 50?
Або здасться, або ні.
А не дві третіх?
Алло?
Мамо, це я.
Привіт, Джунхо.
Привіт.
Ти поїв?
Вставайте! Підйом!
Що таке, пане?
Гадаю, Чок Сукбонг…
втік з армії.
РЯДОВИЙ ЧОК СУКБОНГ
ЗАПРОШЕНІ АКТОРИ: КВОН ХАЙХЙО
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський