‎TOȚI BĂRBAȚII DIN COREEA ‎VOR EFECTUA SERVICIUL MILITAR OBLIGATORIU,
‎AȘA CUM IMPUN ‎CONSTITUȚIA REPUBLICII ȘI ACEASTĂ LEGE
‎ARTICOLUL 3 DIN LEGEA SERVICIULUI MILITAR
‎Auzi?
‎Știi tunelul prin care alergăm mereu?
‎Când am venit în unitatea specială
‎Îmi bătea inima tare
‎Când am făcut instructaj aerian
‎Am crezut că o să mor
‎E un adăpost antiaerian sub tunel.
‎De fapt, e un tunel subteran săpat de nord-coreeni.
‎Nu-i o nebunie?
‎Dacă izbucnește războiul, vom sta ascunși într-un tunel
‎săpat de nord-coreeni ca să ne invadeze.
‎E chiar absurd.
‎Dar nu contează războiul nenorocit.
‎Poate mor până atunci.
‎Facem instructaj în fiecare noapte.
‎Nu ești de acord?
‎Nu?
‎Sunt de acord, domnule.
‎POLIȚIA MILITARĂ
‎Apropo.
‎Am văzut ceva interesant ‎cât am fost în permisie.
‎„Cho Suk-bong, noua speranță a judoului.”
‎Chiar tu ești?
‎Da, domnule.
‎Măi!
‎Atunci cum ai ajuns ‎un asemenea ratat tocilar?
‎Îmi pare rău, domnule.
‎Din senin?
‎Lasă asta!
‎Să vedem cum faci iarăși impresie!
‎De ce nu ești atent?
‎Racheta antiaeriană, golanule!
‎Pregătește-te!
‎Împiedicatul unu, gata să tragă!
‎Ce faci?
‎Fă labă, nenorocitule!
‎UN SERIAL NETFLIX
‎EPISODUL 4 ‎PROBLEMA LUI MONTY HALL
‎565 DE ZILE PÂNĂ LA LIBERARE
‎Ce cauți aici? Cum ai reușit să pleci?
‎Unde-i mama?
‎Îi aduce niște lucruri tatei.
‎N-a lovit-o.
‎Și tata?
‎Cine știe?
‎Probabil s-a îmbătat și a căzut.
‎- Și ce-i cu sprâncenele tale? ‎- Ce?
‎Doamne, jur că te omor!
‎Ar trebui să pleci. Rămân eu.
‎Spune-i mamei să nu vină!
‎Auzi?
‎Da?
‎Ai bani?
‎Ai?
‎Scuzați-mă!
‎Îi puteți spune tatălui dv. ‎să dea mai încet?
‎De noi nu ascultă.
‎Doamnă.
‎Golanul ăsta nu e copilul meu.
‎- Femeia asta mă calcă pe nervi. ‎- Îmi pare rău.
‎Dumnezeule!
‎Ia zi!
‎Ai bani sau nu?
‎Dacă n-ai, pleacă!
‎Pe cine ai bătut de data asta?
‎Dar tu?
‎N-ai grad prea mic ‎ca să iei lumea la bătaie?
‎E un dezastru în armată acum.
‎Tată!
‎Într-o zi, când vei muri,
‎jur să râd din toată inima.
‎Sigur. Așa să faci!
‎Sună minunat.
‎CAPORALUL HAN HO-YEOL
‎DRAGULE, VINO ACASĂ ‎MÂNCĂM PIEPT DE PORC
‎Salut, Jun-ho!
‎Ce…
‎Fiule!
‎Vino și mănâncă niște carne!
‎Vino încoace!
‎Doamne!
‎Am fugit pe lângă ponton și l-am văzut.
‎Așa că m-am năpustit ‎asupra lui și a căzut.
‎Pariez că eu și soldatul An ‎am fost căsătoriți în altă viață.
‎Suntem parteneri uimitori. ‎Nu-i așa, dragule?
‎Ce scârbos!
‎Jun-ho, ești norocos.
‎Nu-i nevoie să te tunzi scurt ‎și poți folosi mobilul în armată.
‎Mănâncă și taci!
‎Nu-i periculos, nu?
‎Deloc.
‎Nu știu dacă se datorează boxului,
‎dar soldatul An ‎are mare grijă de corpul lui.
‎Și, cel mai important, mă are pe mine.
‎Mulțumesc.
‎Vă rog să aveți ‎în continuare grijă de Jun-ho!
‎Stați liniștită!
‎Mereu m-am întrebat ‎de unde a moștenit înfățișarea plăcută
‎și inteligența.
‎Cred că de la dv.
‎- Doamne, ce fierbinte e! ‎- Dumnezeule!
‎Jun-ho, ce-i cu tine?
‎Sunteți bine?
‎Ar trebui să te schimbi.
‎Ai dreptate.
‎Ce cauți în casa mea?
‎Nu mi-ai răspuns la apeluri.
‎A mai dezertat cineva?
‎Mulți au plecat în permisie. ‎Nu se vor întoarce.
‎Să ne luăm rămas-bun și să plecăm!
‎Putem pleca imediat.
‎Ar trebui să ne luăm rămas-bun.
‎Nu-i nevoie.
‎Ascultă, Jun-ho!
‎Nu i-ai adresat mamei tale ‎niciun cuvânt de când ai venit.
‎Jun-ho!
‎Nu intrați?
‎Doamnă, îmi pare tare rău.
‎A intervenit ceva urgent, ‎așa că trebuie să plecăm.
‎Chiar așa?
‎Am plecat.
‎Ia-ți rămas-bun de la mama ta!
‎Ai grijă de tine!
‎Și…
‎fii amabil cu dezertorii!
‎- O duc greu. ‎- De ce nu mă întrebi?
‎De ce nu vin acasă când am permisie.
‎De ce nu-ți răspund la scrisori.
‎M-am gândit că ești ocupat. Am crezut…
‎Și de ce…
‎nu fugi de-acasă?
‎Nu spune asta!
‎Să nu uiți să mănânci!
‎Lasă!
‎Ia banii!
‎Ar trebui să plec.
‎„Ne mai vedem.”
‎Ai voie să spui asta.
‎Ești pe drum?
‎Ce-i cu Ho-yeol?
‎Dacă sunt stresat, fac pietre la vezică.
‎Vrei să mor sau ce?
‎Uită-te la fața ta!
‎N-ai de gând să-ți saluți mama? ‎Nu ne-am mai văzut de mult.
‎Jun-mok.
‎Poți s-o iei de la capăt.
‎Cei care te-au batjocorit ‎vor fi judecați și pedepsiți…
‎Ce-i cu tine, mamă?
‎Nu așa merge treaba în țara asta.
‎Cei care m-au pus să port ‎mască de gaze vor fi transferați.
‎Vor pleca la altă unitate.
‎Nu vor fi nici condamnați,
‎nici închiși.
‎Doar vor fi trimiși în altă parte, ‎de parcă nu s-ar fi întâmplat nimic.
‎Scuzați-mă!
‎Sunteți mai mare în grad, nu?
‎Eu?
‎E adevărat?
‎Se derulează o anchetă minuțioasă.
‎De proces nu știm nimic.
‎Adică există șansa ‎să nu se ajungă la proces?
‎E greșit!
‎Doamnă, chestia e…
‎S-a înrolat ca să apere țara, ‎dar a fost bătut și hărțuit.
‎De asta a dezertat!
‎Mamă, gata!
‎De ce nu-și asumă ‎nimeni responsabilitatea?
‎Te rog, mamă…
‎Vorbiți!
‎Păi…
‎Judecătorul militar va ține procesul.
‎Și el…
‎sigur nu va hotărî verdictul
‎în funcție de interesele ‎unei anumite unități
‎sau ale unor militari anume.
‎Nici n-ar trebui să facă asta.
‎Vezi? Ce ți-am spus?
‎Lumea s-a schimbat.
‎Totul va fi bine.
‎Viața mea e mai ușoară mulțumită vouă.
‎Trăim într-o altă epocă.
‎Poliția Militară ‎trebuie să țină cont de drepturile omului
‎și să se asigure ‎că nu-i jignește pe soldați.
‎Asta nu ne va ajuta ‎să avem soldați puternici.
‎Doar va slăbi disciplina din armată.
‎În caz de război, nu vom fi în stare ‎să ducem o misiune la capăt.
‎Dar unitatea noastră e diferită.
‎Voi doi faceți o treabă grozavă.
‎Și asta mă liniștește.
‎Referitor la tipul care sforăie.
‎Cum îl cheamă, căpitane Lim?
‎Soldat Choi Jun-mok.
‎Da, Choi și ceva.
‎Am hotărât ‎să trecem sub tăcere cele întâmplate
‎în unitatea lui, deci țineți cont de asta!
‎Dar nu-i cam gravă problema…
‎Chiar așa.
‎Am auzit că generalul de acolo ‎va fi promovat în curând.
‎M-ați mai învățat ceva, domnule.
‎Căpitane Lim.
‎Da?
‎Ai grijă ce spui!
‎Cine te crezi să te trezești vorbind așa?
‎Îmi pare rău, domnule.
‎Căpitanul ia decizii ‎pentru întreaga organizație.
‎Înțelegi?
‎Da, domnule.
‎Beți!
‎Și pe noi ne-a luat prin surprindere.
‎Băieții au cutreierat muntele ‎toată noaptea, dar nu l-au găsit.
‎Ați observat ceva neobișnuit?
‎Noi suntem ‎în subordinea corpului de armată.
‎Deci e important să nu fie probleme.
‎Știți cum e.
‎Sunt prea obosiți ca să se ia de cineva.
‎Dacă o ia unul razna, ‎ar putea face ravagii.
‎Era sergent, ‎deci nu se punea nimeni cu el.
‎Și a fost ales soldat-model de două ori.
‎Erau alții care aveau ceva de împărțit ‎cu sergentul Heo
‎sau care se certau des cu el?
‎Așa.
‎Sergentul Heo…
‎încă datorează bani la cantină.
‎Lui Chi-do chiar îi plăceau banii.
‎Și-a rupt mușchiul de la umăr, ‎dar a insistat să coboare în rapel.
‎„Să coboare în rapel”?
‎Facem instructaj de coborâre în rapel ‎din elicopter de patru ori pe an.
‎Soldații sunt plătiți 155.000 de woni ‎pentru instructaj, fiindcă e periculos.
‎Doamne, nu știu ‎pe ce cheltuiește toți banii.
‎Ne puneam salariile la bătaie ‎și puneam pariuri.
‎Ce fel de pariuri?
‎Pe tot felul de chestii.
‎Fotbal. ‎Yut.‎ Cine ghicește ‎câștigătorul de la ‎The Music Trend‎.
‎Medicul militar l-a avertizat pe Chi-do
‎că și-ar putea răni grav brațul ‎dacă ar participa la instructaj.
‎Dar iată ce a spus el:
‎„Care-i probabilitatea?”
‎Sergentul Heo iniția pariurile.
‎Și tot el câștiga mereu totul.
‎Cum adică?
‎Păi…
‎Sergentul Heo n-a pierdut niciun pariu.
‎Sergent Heo, ești parior profesionist?
‎Din întâmplare, tatăl tău e Heo Yeong-man?
‎„Mâna e mai rapidă decât ochiul.”
‎Sunt întotdeauna atent, ‎dar tu câștigi mereu.
‎Ți-am spus să ne oprim mai devreme.
‎Cum să ai patru de același fel?
‎Hei!
‎Nu mă puteți învinge niciodată.
‎Știți de ce?
‎Uitați!
‎Sunt trei uși.
‎Dacă deschideți ușa corectă,
‎primiți o permisie de șase zile.
‎Yeong-sik, alege o ușă!
‎Bine. Yeong-sik a ales ușa numărul unu.
‎Dar apoi, află că ușa numărul trei ‎nu e cea corectă.
‎Te mai întreb o dată.
‎Yeong-sik, alegi tot ușa numărul unu?
‎Sau te răzgândești ‎și alegi ușa numărul doi?
‎O aleg pe prima. ‎Nu vreau să mă răzgândesc.
‎De ce nu?
‎Fiindcă te-aș putea păcăli?
‎Sau fiindcă nu vrei să alegi ușa greșită?
‎Doamne, oricum ar fi, am 50% șanse.
‎E asta sau cealaltă.
‎Așa crezi?
‎Bine. Iată răspunsul!
‎Fac asta pentru doar 150.000 de woni?
‎Desigur.
‎Eu primesc 122.500 de woni pe lună.
‎N-aș face asta.
‎Nici dacă m-ar plăti 468.000 de woni.
‎Niciodată.
‎Deci și-a folosit toți banii ‎pe care i-a adunat cu greu
‎și a dispărut.
‎„A dispărut”?
‎Da, și-a luat zborul.
‎Trebuie să fii nebun ‎să fugi în mijlocul pustietății.
‎Dar el pare destul de rațional ‎din ce am auzit.
‎Nu.
‎N-aș zice că e rațional. E un om aparte.
‎Și destul de hotărât.
‎Cum adică?
‎Uite: Jeong Hyeon-min a plecat în permisie
‎și n-a mai vrut să se întoarcă
‎fiindcă se distra ‎jucându-se și îmbătându-se.
‎Dar tipul ăsta a fost destul de hotărât
‎cât să sară peste sârma ghimpată, ‎riscând să-i sfâșie pielea.
‎Asta cred eu.
‎A fost destul de hotărât încât să coboare un munte ca să dispară.
‎OPRIȚI REAMENAJAREA
‎A fost destul de hotărât
‎încât să fure haine ‎dintr-o gospodărie de civili.
‎Bine?
‎Oamenii așa hotărâți ca Heo Chi-do ‎dezertează cu un motiv.
‎Unul foarte limpede.
‎Cum ar fi?
‎Să întrebăm!
‎Cine sunteți?
‎Bună! Suntem de la Poliția Militară.
‎Aici stă domnul Heo Chi-do?
‎Heo și mai cum?
‎Probabil aici. Heo Chi-do, nu?
‎Casa e pe numele bunicii sale.
‎Doamne, ar trebui să se mute. ‎E periculos aici.
‎Doamnă!
‎Vai, cred că a fost crescut de bunică!
‎Doamnă!
‎Dumnezeule! Iar ați făcut pipi pe dv.?
‎E primăvară?
‎E totul înflorit?
‎Dumnezeule!
‎Nu, e în regulă. Nu.
‎E în regulă.
‎Dumnezeule!
‎Chi-do!
‎Dumnezeule, puiul meu!
‎- Nu, nu-s Chi-do. ‎- Dumnezeule, când ai ajuns?
‎Ai mâncat?
‎Dumnezeule!
‎Sigur crede că sunteți nepotul ei.
‎- Vrei tocană cu ‎kimchi‎? ‎- Dar de ce-i căutați nepotul?
‎S-a întâmplat ceva?
‎Sergentul Heo Chi-do…
‎Chi-do?
‎Ce?
‎El…
‎Momentan, oferim daruri
‎soldaților-model.
‎„Soldați-model”?
‎Sergentul Heo e pe listă.
‎Plănuim să surprindem familiile soldaților
‎cu darurile, ‎în loc să le oferim direct soldaților.
‎Am înțeles.
‎- E grozav. Sigur sunteți mândră, doamnă. ‎- Doamne!
‎Dumnezeule! Bravo, puiule!
‎Jun-ho!
‎Da?
‎Ce-a fost asta?
‎Primesc și eu un dar surpriză?
‎M-am gândit că și-ar face griji.
‎De ce?
‎Ți-e milă de ea.
‎Cei bolnavi urăsc să provoace milă.
‎Îmi pare rău.
‎Nu te mai regăsi în situațiile lor, bine?
‎Aia e singura casă rămasă.
‎Auzi?
‎Credeam că trebuie ‎doar să demolăm pe aici.
‎Încă trebuie să ne ocupăm de locul ăla.
‎Ce să facem?
‎Cum adică? Ce putem face?
‎Măi! Țineți-vă adunarea ‎în altă parte, bine?
‎Nu ne mai stați în cale!
‎Nu vrem să vă stăm în cale.
‎Am venit în vizită la cineva.
‎La cine? La nebuna aia din casa mică?
‎Scuză-mă!
‎De unde o cunoașteți?
‎Am auzit că are un nepot. Tu ești?
‎- Da, eu sunt nepotul, tâmpitule! ‎- Ești nebun?
‎Bine, am înțeles.
‎Îmi pare rău că v-am deranjat. Să mergem!
‎- Haide! ‎- Ce faci? Ridică aia!
‎Hei!
‎Prostul nu e prost destul
‎Până nu e și fudul
‎Salut! Putem vorbi puțin cu tine?
‎Îl știi pe Heo Chi-do, nu?
‎Păi…
‎Nu l-am mai văzut de mult.
‎Chestia e următoarea:
‎s-a lăsat de facultate și s-a înrolat.
‎Multe afaceri căutau ‎angajați cu jumătate de normă.
‎Stai!
‎Cum adică angajați cu jumătate de normă?
‎Chi-do a intrat la facultate ‎cu note foarte mari,
‎așa că a primit burse ‎de la guvern și de la școală.
‎Dar nu-i ajungeau, ‎așa că lucra și cu jumătate de normă:
‎casier, bibliotecar ‎și alte slujbe, pe lângă facultate.
‎Cam atunci s-a înrolat Heo Chi-do,
‎iar bunica lui ‎a fost diagnosticată cu demență.
‎Referitor la Heo Chi-do…
‎Juca la pariuri când era în facultate?
‎„Pariuri”? Chi-do?
‎Nu, nici vorbă!
‎Cred că vă înșelați. ‎Era un tip foarte harnic.
‎Ce mister!
‎Atunci, cumva…
‎ai mai văzut asta?
‎Sunt trei uși. ‎Două dintre ele nu duc nicăieri.
‎Alegi una,
‎apoi cred că una este eliminată.
‎E problema lui Monty Hall.
‎Era preferata lui Chi-do.
‎Ce Monty? Ce-i aia?
‎Răspunsul e să-ți schimbi decizia.
‎Vino la tablă și explică!
‎Totul se bazează pe statistică.
‎Să zicem că alegi o ușă dintre cele trei.
‎Există o șansă din trei ‎să o alegi pe cea bună.
‎PROBLEMA LUI MONTY HALL
‎Când afli că una dintre ele e greșită ‎și alegi o altă ușă,
‎nu rămâi cu 50% șanse de reușită.
‎Ci ai două șanse din trei.
‎Variabila de a afla că o ușă e bună sau nu
‎e influențată și poate avea alt rezultat ‎în funcție de alegerea inițială.
‎Prin urmare, răspunsul corect ‎e să-ți schimbi decizia.
‎Așa e.
‎Schimbarea variabilei modifică totul.
‎Dar cei mai mulți oameni greșesc ‎și refuză să-și schimbe decizia
‎din cauza neîncrederii sau a fricii.
‎Atunci…
‎dacă am folosi asta în viața de zi cu zi?
‎Ar trebui să mai adăugăm o variabilă.
‎NESIGURANȚĂ
‎„Nesiguranță.”
‎Deoarece mințile și emoțiile noastre
‎nu-s bazate pe probabilități.
‎- Sună-ne dacă primești vești de la el! ‎- Bine, pa!
‎Jun-ho, n-am înțeles nimic din ce-a spus.
‎Deci dacă alegi ușa greșită, ‎asta anulează ușa pe care ai ales-o?
‎- Sau validează… ‎- Nu te-ai prins nici tu, nu?
‎Scuzați-mă!
‎Cred că ar trebui să răspundeți.
‎N-ar trebui să mă mai căutați.
‎Heo Chi-do?
‎Mă voi întoarce la momentul potrivit.
‎Vrem să ne întoarcem la unitățile noastre.
‎Dar nu putem să facem asta ‎decât după ce te găsim.
‎Chiar nu înțelegeți, nu? Plecați!
‎Unde?
‎De unde știa că suntem aici?
‎Heo Chi-do…
‎Sergent Heo!
‎De ce e așa de mare școala ta, Chi-do?
‎Nu alerga la deal!
‎Chi-do!
‎Heo Chi-do!
‎Chi-do, hai acasă!
‎Șah mat! Haide!
‎Am nimerit unde trebuie?
‎Stai!
‎Cred că am auzit ceva.
‎- Cine sunteți? ‎- Ce e?
‎De ce sunt bărbați aici?
‎Cine sunt? Ce caută bărbații ăștia aici?
‎Golanul de Heo Chi-do!
‎Îmi pare rău. Chiar îmi pare rău.
‎- Am greșit. ‎- Nu suntem perverși.
‎Vă rugăm, nu ne blestemați!
‎- Ne pare rău. ‎- Ne pare rău.
‎Vai, vezica mea!
‎Dacă fumați ‎când vă doare vezica biliară, fierea…
‎Gura, perversule!
‎A fost o capcană…
‎Fața ta e o capcană, golanule!
‎Nu pot să cred că am primit plângere ‎de la un cămin de fete.
‎- Ne pare rău. ‎- Ne pare rău.
‎Ieșiți!
‎De ce pare așa de penibil?
‎Să depășim momentul!
‎Vai, e mult mai bine așa!
‎Sergent Hwang, în șase zile, ‎veți termina stagiul militar, domnule!
‎Noapte bună, domnule!
‎- Noapte bună, domnule! ‎- Noapte bună, domnule!
‎Sergent Heo Chi-do…
‎„Economie…”
‎Hei, tocilarule!
‎Soldat Cho Suk-bong, domnule.
‎Bine, domnule.
‎Jun-ho!
‎Domnule!
‎Îmi pare rău, domnule.
‎Am uitat să vă cumpăr ce mi-ați cerut.
‎Nu, e în regulă. Înțeleg.
‎Stai așa!
‎Hei, bobocule!
‎Soldat Kang Byeong-su, domnule!
‎Toți juniorii mei și toți seniorii tăi, ‎în spatele cazărmii!
‎Da, domnule!
‎Doamne!
‎Soldat Cho, ce se întâmplă?
‎Stați drept, dobitocilor!
‎Cei care v-ați înrolat în decembrie.
‎Soldat Kang Byeong-su, domnule!
‎Soldat Shin Gwang-seop, domnule!
‎Soldat Jeon Eun-seok, domnule!
‎Știți cine e el?
‎Scuzați-ne, domnule! Nu știm sigur!
‎În poziție de flotare, boilor!
‎Recruți din octombrie.
‎- Soldat Kim Jeong-in! ‎- Soldat Cho Hyeon-min!
‎E în regulă, domnule.
‎Nenorociților! ‎Ce i-ați învățat pe juniori?
‎Cum să nu știe recruții ‎numele superiorului?
‎Ați înnebunit naibii?
‎Ne pare rău, domnule!
‎Nu vom mai face greșeala asta!
‎Ar trebui să spui și tu ceva.
‎Recruți noi.
‎- Soldat Shin Gwang-seop! ‎- Soldat Jeon Eun-seok!
‎Ridicați-vă!
‎Scuturați-vă palmele de praf!
‎Hyeon-min și Jeong-in.
‎Fiți mai atenți!
‎- Da, domnule. ‎- Da.
‎Înțelegeți că superiorii voștri ‎vor doar ce-i mai bun pentru voi!
‎Mergeți înăuntru!
‎Ce faci?
‎Scuze, domnule.
‎Dar și noi am luat destulă bătaie.
‎Să oprim…
‎Tu nici n-ai luat prea multă bătaie! ‎Nu ai fost aici, fiindcă ești recuperator.
‎Scuze, domnule.
‎Totuși…
‎Soldat Kang Byeong-su, domnule.
‎Doamne, în curând voi termina stagiul, ‎deci nu voiam să mă mai implic.
‎- Poziție de flotare, tocilarule! ‎- Soldat Cho Suk-bong.
‎Dobitocule…
‎Cum să fii așa de indulgent ‎cu noii recruți?
‎Nu, domnule.
‎- Sergent Hwang, vă rog să vă opriți… ‎- De ce vorbești, soldat?
‎Ne jucăm de-a armata aici?
‎- Bobocule, stai aici! ‎- Soldat Kang Byeong-su, domnule.
‎Repede, golanule!
‎Jun-ho!
‎Soldat An Jun-ho, domnule.
‎Lovește-l!
‎Soldat Kang Byeong-su, domnule.
‎Jun-ho!
‎Soldat An Jun-ho, domnule.
‎Lovește-l!
‎Soldat Kang Byeong-su, domnule.
‎Jun-ho!
‎Crezi că mă opresc dacă nu-l lovești?
‎Lovește-l!
‎Doamne, ce gălăgioși sunteți! ‎Ce-i cu panarama asta?
‎A venit iubitul tău nenorocit.
‎Derbedeule! ‎Nu-ți respecți deloc superiorii.
‎- Hai cu mine! ‎- Stați, caporale Han…
‎- Caporale Han, noi doar… ‎- Gura, bine?
‎- Vino aici! ‎- Caporale Han.
‎Domnule caporal Han, ce-i cu dv.?
‎Eu doar…
‎Superiorii tăi
‎sunt o glumă pentru tine, golanule?
‎Dobitocule! Nu pot să cred!
‎Stai drept! Încleștează dinții! ‎Golanule! Gura mică!
‎Cu ce ai greșit? Spune-mi, golanule!
‎Îmi pare rău, domnule!
‎Să ne oprim!
‎Îl omoară caporalul Han.
‎Cred că dobitocul vrea să fie respectat, ‎deși nu prea stă pe aici.
‎Să mergem la somn!
‎Doamne, ce m-am speriat!
‎Cred că au plecat.
‎Jun-ho!
‎Nu te mai băga singur în belele!
‎Dacă o ții tot așa, ‎vei fi hărțuit și după ce pleacă Jang-soo.
‎Îmi pare rău, domnule.
‎Să nu-ți pară! N-ai greșit cu nimic.
‎Ce rost are ‎să-i aducem înapoi pe dezertori?
‎Rahaturile alea există și aici.
‎Înțeleg de ce dezertează.
‎Ce faci?
‎O clipă, domnule.
‎Ești ca Sherlock.
‎Ce încerci să mai anchetezi acum?
‎Prima alegere a fost ‎să se lase de facultate și să se înroleze.
‎„Ascultă, domnule Heo! ‎Ți-ai abandonat bunica
‎atunci când te-ai înrolat, nu?”
‎Dacă și-a abandonat bunica,
‎n-avea de ce să-și facă griji ‎referitor la alegerea greșită.
‎- Așa e. ‎- Dar…
‎dacă încerca să-și apere bunica?
‎Dacă variabila a fost demența bunicii?
‎Nu, s-a înrolat după ce s-a îmbolnăvit ea.
‎Bine.
‎Dacă variabila…
‎a fost demolarea casei?
‎Bine. Unu.
‎S-a înrolat ca să-și apere bunica.
‎Doi.
‎A aflat deodată ‎că avea să-i fie demolată casa.
‎Trei.
‎Poate că a dezertat
‎și a ales să meargă într-un loc
‎unde să aibă o șansă mai bună ‎de a-și apăra bunica.
‎- Dezertând. ‎- Dezertând.
‎Stai așa!
‎Heo Chi-do ne-a sunat.
‎De unde știa cine suntem?
‎Ce? Ce e?
‎Incredibil c-am ratat asta!
‎Perverși nenorociți!
‎- Soldat An Jun-ho, domnule. ‎- Caporal Han Ho-yeol.
‎De când s-au întors?
‎- De 14 ore și 25 de minute, domnule. ‎- Ați auzit?
‎Doar atât a trecut.
‎Am găsit o cale
‎de a-l găsi pe Heo Chi-do.
‎Tot ideea lui Jun-ho?
‎Sunteți siguri?
‎Suntem chiar entuziasmați.
‎Doamne, iar mă doare vezica biliară! ‎Cred că am pietre la vezică.
‎Cred…
‎că avem mai bine de 50% șanse.
‎Atunci te omor doar 50%.
‎Să terminăm mai repede și să mergem acasă!
‎Golanule, fă treabă bună!
‎Haideți, să mâncăm!
‎Măi!
‎Să mâncăm!
‎Mulțumesc pentru masă.
‎Ce se întâmplă? Mâncarea de afară ‎are același gust ca cea din armată?
‎Doamne, e epuizant.
‎Cum ai reușit ‎să lucrezi aici luni întregi?
‎Sergent Heo Chi-do.
‎Rahat!
‎Sunt de la Poliția Militară.
‎Nenoro…
‎Sergent Heo Chi-do!
‎Ești arestat fără mandat, ‎pentru dezertare.
‎Cum…
‎Cum?
‎Un loc unde să-ți poți proteja bunica de aproape.
‎Ăsta e locul.
‎Pentru ce ți-ar trebui bani atât de mult,
‎încât să-ți demolezi propria casă?
‎Trebuie să-mi trimit ‎bunica la un sanatoriu.
‎Chiar dacă îți dispare mâine casa…
‎LUPTĂM ÎMPOTRIVA EVACUĂRII FORȚATE
‎Ai sărit peste un gard de sârmă ghimpată…
‎ai coborât mai bine de zece ore pe munte
‎și ai scăpat fără să fii prins de trupele de căutare.
‎Probabilitatea de a reuși era de 100%?
‎Îmi pare rău,
‎dar pot să-mi vizitez bunica înainte?
‎Florile…
‎Au înflorit?
‎Vreau să văd flori.
‎Bunico!
‎Dumnezeule, Chi-do!
‎Vai, scumpul meu!
‎Dumnezeule, puiul meu!
‎Dumnezeule! Vai de mine!
‎De ce pari așa de obosit? ‎Ești abia la facultate.
‎Ești mândria cartierului. Dumnezeule!
‎Mănânci bine, nu-i așa?
‎Nu ți-a fost dor de mine?
‎De ce mă vizitezi abia acum?
‎Ești ocupat cu învățatul, nu?
‎Ar trebui să o lași mai moale.
‎Doar pe tine te mai am acum.
‎Chi-do…
‎Voi reveni în primăvară, bunico.
‎Hai să vedem florile împreună!
‎Am o întrebare.
‎De ce ai considerat înrolarea
‎un mod de a-ți apăra bunica?
‎Pe atunci, eram îngrijorat…
‎că voi face ceva rău.
‎Doamne, e tare complicat!
‎Totul
‎din cauza problemei Monticulilor…
‎Lui Monty Hall.
‎Așa. Ea e de vină.
‎De câți bani mai ai nevoie?
‎Poftim, domnule?
‎Ar trebui să mai strâng vreo două luni, ‎apoi aș putea s-o internez la sanatoriu.
‎Tot nu înțeleg
‎problema lui Monty Hall ‎sau cum s-o chema ea.
‎Dar cred
‎că e ceva de genul, nu?
‎E ceva legat de variabile.
‎Despre asta e vorba, nu?
‎Să-i oferi cuiva șansa să decidă?
‎Poftim!
‎Pleacă!
‎Să-ți trimiți bunica la sanatoriu
‎și să te predai, bine?
‎Mulțumesc.
‎L-ați pierdut? Cum?
‎L-am pierdut afară.
‎Bine.
‎Bravo! Întoarceți-vă aici!
‎De ce ai făcut asta?
‎Ce?
‎Așa mi-a venit.
‎Nu prea pot să-mi controlez impulsurile.
‎Dacă nu se predă?
‎Oricum, sunt 50% șanse, nu?
‎Ori se predă, ori nu.
‎Nu două treimi?
‎Alo?
‎Mamă, eu sunt.
‎Bună, Jun-ho!
‎Auzi?
‎Ai mâncat?
‎Trezirea! Treziți-vă cu toții!
‎Ce e, domnule?
‎Cred că Cho Suk-bong…
‎a dezertat.
‎SOLDAT CHO SUK-BONG
‎INVITAT ‎KWON HAE-HYO
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă