KAŽDÝ MUŽ V KOREJSKÉ REPUBLICE VĚRNĚ ODSLOUŽÍ VOJENSKOU SLUŽBU,
JAK TO URČUJE ÚSTAVA KOREJSKÉ REPUBLIKY A ČL. 3
ZÁKONA O VOJENSKÉ SLUŽBĚ.
Poslyš.
Víš, jak je ten tunel, kterým vždycky probíháme?
Jsme členové speciální jednotky
a srdce nám plane hrdostí.
Při výsadkářském tréninku
jsem málem vypustil duši.
Pod tím tunelem je protiletecký kryt.
Ten tunel ve skutečnosti vykopali Severokorejci.
Není to šílený?
Jestli začne válka, budeme se schovávat v tunelu,
co vykopali Severokorejci, aby se sem infiltrovali.
To je fakt absurdní jak prase.
Ale co, seru na válku.
Možná umřu dřív.
Každou noc máme cvičení.
Co ty na to?
Nesouhlasíš?
Souhlasím, pane.
VOJENSKÁ POLICIE
Jo.
Během opušťáku jsem narazil na něco zajímavýho.
„Čcho Suk-bong, vycházející hvězda juda.“
To jsi vážně ty?
Ano, pane.
Hej.
Tak jak se z tebe stal potrhlej budižkničemu?
Pardon, pane.
Tak naráz?
To je fuk.
Uvidíme, co ještě předvedeš.
Ty vůbec nevnímáš, co?
Protiletadlová střela, blbče.
Připrav se.
Zmrd číslo jedna připraven vystřelit!
No co je?
Koukej si ho vyhonit, parchante.
SERIÁL NETFLIX
4. DÍL: MONTY HALLŮV PROBLÉM
ZBÝVÁ 565 DNÍ
Co tu děláš? Jak ses dostal ven?
Kde je máma?
Jela pro tátovy věci.
Nebil ji.
Co je s tátou?
Co já vím?
Asi se opil a spadl.
- Co to máš s obočím? - Cože?
Já tě fakt zabiju.
Běž, zůstanu tu.
Řekni mámě, ať nechodí.
Čau.
Co?
Máš prachy?
Máš?
Promiňte.
Řekl byste svému otci, ať to ztlumí?
Nás neposlouchá.
Madam.
Ten grázl není můj syn.
- Ta mi leze na nervy. - Promiňte.
Bože můj.
Hej.
Máš prachy, nebo ne?
Jestli ne, tak zmiz.
Koho jsi zmlátil tentokrát?
A co ty?
S tak nízkou hodností někoho mlátíš?
Armáda jde do kytek.
Tati.
Až jednoho dne umřeš,
přísahám, že se budu smát.
Jasně, posluž si.
Bezva.
DESÁTNÍK HAN HO-JOL
PŘIJĎ DOMŮ, KOTĚ. MÁME BŮČEK
Ahoj, Čun-ho.
Co tady…
Synku.
Posaď se a dej si maso.
Pojď sem.
Ty jo.
Utíkal jsem po molu a uviděl ho.
Složil jsem ho k zemi, spadl jako hruška.
Myslím, že jsme byli s vojínem Anem v minulém životě manželé.
Jsme skvělá dvojka. Že ano, kotě?
To je hnus.
Čun-ho, ty máš štěstí.
Můžeš si nechat růst vlasy a používat na vojně mobil.
Jez.
Není to nebezpečné?
Vůbec ne.
Možná je to proto, že An boxoval,
ale dobře se stará o své tělo.
A hlavně má mě.
Díky.
Prosím, starejte dobře o Čun-hoa.
Ale jistě.
Vždy jsem si říkal, po kom je tak hezký
a inteligentní.
Teď vidím, že po vás.
- Ježíš, to pálí! - Bože můj.
Čun-ho! Co děláš?
Není vám nic?
Měl by ses převléct.
To máš pravdu.
Co děláš u mě doma?
Nebral jsi mi telefon.
Máme dalšího dezertéra?
Spousta chlapů dostala volno. Nevrátí se.
Musíme se rozloučit, máme práci.
Můžeme jít hned.
Měli bychom se rozloučit.
To není třeba.
Hej, Čun-ho.
Celou dobu jsi neřekl matce jediné slovo.
Čun-ho.
Nejdeš dovnitř?
Madam, moc se omlouvám.
Volají nás kvůli urgentnímu případu, musíme jít.
Opravdu?
Půjdeme.
Rozluč se s matkou.
Dávej na sebe pozor.
A…
Buď na dezertéry hodný.
- Nemají to lehké. - Proč se mě nezeptáš?
Proč nejedu domů, když mám volno.
Proč ti neodpovídám na dopisy.
Myslela jsem, že máš moc práce…
A proč prostě…
neutečeš?
To neříkej.
Dobře jez.
Nech si to.
Jen si to vezmi.
Už musím jít.
„Zase přijdu.“
To smíš říct.
Jste na cestě?
Kde je Ho-jol?
Ze stresu dostanu močové kameny.
Chceš, abych umřel, nebo co?
Ty ale vypadáš.
Nepozdravíš matku? Neviděli jsme se tak dlouho.
Čun-moku.
Můžeš začít znovu.
Ti, co tě šikanovali, půjdou před soud a dostanou trest…
Mami, jsi natvrdlá?
Takhle to tady nefunguje.
Ti, co mě donutili nosit masku, jsou přeřazeni.
Půjdou k jiné jednotce.
Nebudou je soudit
a nepůjdou do vězení.
Prostě je převelí jinam, jako by se nic nestalo.
Promiňte.
Vy máte vysokou hodnost, že?
Já?
Je to pravda?
Probíhá důkladné vyšetřování.
O soudu zatím nevíme.
Znamená to, že proces možná nebude?
To je prostě špatně!
Madam, pochopte, že…
Šel do armády, aby bránil zemi, ale bili ho a šikanovali.
Proto dezertoval!
Mami, nech toho.
Proč za to nikdo nenese zodpovědnost?
Mami, prosím…
Řekněte něco!
No…
Proces povede vojenský soudce.
A soudce…
rozhodně neurčí verdikt,
který by se hodil nějaké jednotce
nebo člověku.
Ani to není možné.
Vidíš? Co jsem ti říkala?
Svět se změnil.
Dopadne to dobře.
Vy dva jste mi dost ulehčili život.
Je nová doba.
Vojenská policie musí respektovat lidská práva
a hlídat si, aby neurážela vojáky.
S takovou nevychováme silné vojáky.
Jenom to zhorší disciplínu v armádě.
Jestli začne válka, nebudeme schopni bojovat.
Ale naše jednotka je jiná.
Odvádíte skvělou práci.
A to mi dává pocit jistoty.
Ten kluk, co tak chrápe.
Jak že se jmenuje, kapitáne Lime?
Vojín Čche Čun-mok.
Ano, Čche cosi.
Rozhodli jsme se udržet v tichosti,
k čemu v jednotce došlo, nezapomeňte na to.
Ale jde o dost vážnou věc…
No,
prý brzy povýší toho generála.
Dal jste mi další lekci, pane.
Kapitáne Lime.
Ano?
Dejte si pozor, co říkáte.
Jak můžete vypustit z pusy takové nesmysly?
Promiňte, pane.
Kapitán dělá rozhodnutí za celou organizaci.
Chápete to?
Ano, pane.
Na zdraví.
Taky jsme měli strach.
Prohledávali hory celou noc a stejně ho nenašli.
Všimli jste si něčeho divného?
Naši jednotku řídí armádní sbor.
Musíme mít vše v pořádku.
Víte, jak to chodí.
Po výcviku není energie na šikanu.
Kdo to nedá, může někoho zastřelit.
Byl rotmistr, nikdo si na něj netroufl.
Dvakrát získal titul vzorného vojáka.
Měl s rotmistrem Hoem někdo problémy
nebo se s ním hádal?
Jedna věc.
Rotmistr Ho…
má pořád nějaké dluhy.
Čchi-do měl hrozně rád peníze.
Natrhl si svaly v rameni, ale i tak chtěl slaňovat.
„Slaňovat“?
Čtyřikrát ročně máme nácvik slaňování.
Protože je to nebezpečné, dostanou za něj vojáci 155 000 wonů.
Nechápu, za co to všechno utratil.
Dali jsme dohromady žold a sázeli.
Na co?
Na všechno možný.
Fotbal, stolní hry. Na to, kdo vyhraje hudební show.
Lékař varoval Čchi-doa,
že se může vážně zranit, když bude slaňovat.
Ale on mu řekl:
„Jaká je pravděpodobnost?“
Rotmistr Ho zavedl ty sázky.
A vždy bral všechno.
Jak to myslíš?
No tak…
Rotmistr Ho nikdy neprohrál.
Rotmistře Ho, jste profesionální hráč?
Nejste synem Ho Jong-mana?
„Ruka je rychlejší než oko.“
Snažím se dávat pozor, ale vždycky vyhraješ.
Říkal jsem, ať toho necháme.
Jak můžeš mít čtyři stejné barvy?
Hej.
Mě nikdy neporazíš.
A víš proč?
Podívej.
Jsou troje dveře.
Když otevřeš ty správné,
dostaneš šest dnů volna.
Jong-šiku, vyber si.
Fajn. Jong-šik si vybral dveře číslo jedna.
Ale pak zjistí, že dveře číslo tři to nejsou.
Takže se zeptám znovu.
Jong-šiku, necháš si dveře číslo jedna?
Nebo si raději vezmeš číslo dvě?
Nechám si první. Nerad něco měním.
Proč ne?
Myslíš, že podvádím?
Nebo si nechceš vybrat špatné dveře?
To je jedno, je to 50 na 50.
Buď, anebo.
Myslíš?
Fajn. Tady je odpověď.
To dělají jen za 150 000 wonů?
Jistě.
Měsíčně beru 122 000 wonů.
Do toho bych nešel.
Ani kdyby mi dali 468 000 wonů.
Nikdy.
Takže vzal všechny prachy, co nastřádal,
a prostě zmizel.
„Zmizel“?
Jo, prostě se zdekoval.
Jen blázen zkusí zdrhnout uprostřed pustiny.
Ale říká se o něm, že měl rozum.
Ne.
Neřekl bych, že má rozum. Cosi mi na něm nesedí.
A taky měl odhodlání.
Jak to myslíš?
Tak poslouchej. Čong Hjon-min měl opušťák
a spontánně se rozhodl zůstat,
protože ho bavilo hrát hry a chlastat.
Ale tenhle se rozhodl
přelézt plot z ostnatýho drátu, i když se pořezal.
Tohle si myslím.
Rozhodl se přelézt horu, aby utekl.
ZASTAVTE VÝSTAVBU
Dokonce se rozhodl
ukrást oblečení civilistům.
Jasný?
Takhle zabejčení lidi utíkají s cílem.
Navíc dost jasným.
Jakým?
Zeptáme se.
Kdo jste?
Dobrý den. Jsme od vojenské policie.
Je to dům pana Ho Čchi-doa?
Ho jak?
To bude ono. Ho Čchi-do, že?
Ten dům je napsán na jeho babičku.
Měla by se přestěhovat. Je to tu nebezpečné.
Madam.
Zřejmě ho vychovala babička.
Madam.
Božínku. Zase jste se počůrala?
Už je jaro?
Rozkvetly stromy?
Bože.
Ne, nechte to.
To je dobré.
Bože.
Čchi-do!
Moje děťátko.
- Ne, já nejsem Čchi-do. - Božínku, kdy jsi přijel?
Jedl jsi?
Bože můj.
Myslí si, že jste její vnuk.
- Dáš si dušené kimči? - Ale proč hledáte jejího vnuka?
Děje se něco?
No, rotmistr Ho Čchi-do…
Čchi-do?
Cože?
Víte, on…
Zrovna rozdáváme dárky
vzorným vojákům.
„Vzorným vojákům“?
Máme rotmistra Hoa na seznamu.
Chceme překvapit rodiny vojáků
namísto toho, abychom dali dárky přímo vojákům.
Aha.
- To je skvělé. Musíte být pyšná, paní. - Bože můj.
Výborně, ty můj broučku.
Čun-ho.
Ano?
Co to bylo?
Dostanu taky dárek?
Nechtěl jsem, ať si dělá starosti.
Proč?
Je ti jí líto.
Nemocní nesnáší, když je lituješ.
Omlouvám se, pane.
Nesmíš se do toho tak vžít.
Už zbývá jen jeden dům.
Dobrý den.
Mysleli jsme, že stačí uklidit.
Stejně to musíme vyřešit.
Co máme dělat?
Jak to myslíš? Co můžeme dělat?
Hej! Běžte jinam, jo?
Nepleťte se tu!
Nechceme vám překážet.
Jsme tu na návštěvě.
Koho? Té bláznivé stařeny v malým domě?
Promiňte.
Vy ji znáte?
Prý má vnuka. To jste vy?
- Jo, jsem její vnuk, ty osle. - Zbláznil ses?
Jasné, chápeme.
Promiňte tu nepříjemnost. Už jdeme.
- Pojď sem. - Co děláš? Zvedni to.
Hej!
Zkyslej ksichte.
Co ten kyselej ksicht?
Dobrý den, můžeme se na něco zeptat?
Vy znáte Ho Čchi-doa, že?
No…
Už dlouho jsem ho neviděl.
On totiž…
naráz skončil a šel do armády.
Podniky hledali nové brigádníky.
Počkat.
Jak že hledali nové brigádníky?
No, Čchi-do se dostal na vejšku s vynikajícím prospěchem,
takže měl jak vládní, tak školní stipendium.
Ale nestačilo mu to, tak ještě pracoval jako pokladní,
knihovník a měl další práce mimo školu.
Někdy v době, kdy Ho Čchi-do odešel do armády,
diagnostikovali jeho babičce demenci.
A Ho Čchi-do…
Neměl problém s hazardem?
S hazardem? Čchi-do?
Ne, ten rozhodně ne.
Myslím, že se pletete. Byl velice pracovitý.
To je záhada.
A čistě náhodou…
Neznáte tohle?
Jsou tu troje dveře. Dvoje z nich nikam nevedou.
Jedny si vyberete
a pak tu volbu zrušíte, nebo tak nějak.
Monty Hallův problém.
To měl Čchi-do rád.
Monty co? Co je to?
Jde o to, změnit rozhodnutí.
Vysvětlete to.
Je to založené na statistice.
Dejme tomu, že si z těch tří dveří vyberete jedny.
Máte třetinovou šanci, že jste si vybrali správně.
MONTY HALLŮV PROBLÉM
Ale když myslíte, že to byla špatná volba, a vyberete si jiné,
nemáte šanci 50 na 50,
ale dvě třetiny.
Proměnná zjištění, zda jde o špatné dveře,
je ovlivněná vaším původním výběrem.
Správné řešení je proto původní výběr změnit.
Máte pravdu.
Změna proměnných mění všechno.
Ale většina lidí udělá chybu, že své rozhodnutí nezmění,
protože jim chybí důvěra nebo se bojí.
A co když…
tohle použijeme na běžný život?
Přidáme tam jednu proměnnou.
NEJISTOTA
„Nejistota“.
To protože naše mysl a emoce
neřídí pravděpodobnost.
- Zavolejte, když se ozve. - Ano, nashle.
Čun-ho, nepochopil jsem ani slovo z toho, co říkal.
Takže když si vybereš špatné dveře, zničíš ty, co sis vybral?
- A nebo to potvrdí… - Taky to nechápeš, co?
Promiňte.
Telefon pro vás.
Přestaňte mě hledat.
Ho Čchi-do?
Vrátím se, až bude čas.
Taky se chceme vrátit k jednotce.
Ale to můžeme, až když tě najdeme.
Ty to nechápeš, co? Odejděte.
Kam?
Jak ví, že jsme tady?
Ho Čchi-do…
Rotmistře Ho!
Proč máš tak velkou školu, Čchi-do?
Do kopce ne!
Čchi-do!
Ho Čchi-do!
Čchi-do, pojď domů.
Šach mat! No tak!
Jsme tu správně?
Počkat.
Něco jsem zaslechl.
- Kdo jste? - Co se děje?
Co tu dělají muži?
Kdo to je? Co tu dělají?
Ten pacholek Ho Čchi-do.
Omlouvám se, opravdu.
- Pardon. - Nejsme úchyláci.
Nenadávejte nám.
- Pardon. - Pardon.
Ach jo, můj žlučník.
Když kouříte na bolavý žlučník, tak…
Ty drž hubu, úchyláku.
Byla to past…
Past je tvůj ksicht, pitomče.
Stížnost z ženské ubytovny? Cože?
- Promiňte, pane. - Promiňte, pane.
Zmizte.
Proč mám tak divný pocit?
To zvládnu.
Jo, to je lepší.
Rotmistře Hwangu, do civilu vám zbývá šest dní, pane!
Dobrou noc, pane!
- Dobrou noc, pane! - Dobrou noc, pane!
Rotmistr Ho Čchi-do…
„Ekonomika…“
Hej, Čtyřočko.
Vojín Čcho Suk-bong, pane.
Rozkaz, pane.
Hej, Čun-ho.
Pane.
Promiňte, pane.
Zapomněl jsem vám to sehnat.
To nic, chápu.
Moment.
Hej, bažante.
Vojín Kang Pjong-su, pane!
Všichni ať se seřadí za kasárnami.
Ano, pane.
Fuj.
Vojíne Čcho, co se děje?
Stůjte rovně, zmrdi.
Kdo přišel v prosinci?
Vojín Kang Pjong-su, pane!
Vojín Šin Kwang-sop, pane!
Vojín Čon Un-sok, pane!
Víte, kdo to je?
- Pardon, nevím, pane! - Pardon, nevím, pane!
Vzpor ležmo, blbci.
Nováčci z října.
- Vojín Kim Čong-in, pane! - Vojín Čcho Hjon-min, pane!
V pořádku, pane.
Hajzlové. Nic jste se nenaučili?
Jak to, že bažanti neznají jména svých mazáků?
To jste se kurva zbláznili?
Pardon, pane!
Už tu chybu neuděláme!
Řekni něco.
Bažanti.
- Vojín Šin Kwang-sop, pane! - Vojín Čon Un-sok, pane!
Vstaňte.
Oprašte si ruce.
Hjon-mine a Čong-ine.
Více se snažte.
Ano, pane.
Pochopte, že mazáci chtějí pro vás to nejlepší.
Vraťte se dovnitř.
Co to děláš?
Promiňte, pane.
Taky nás hodně mlátili.
Ale musí to skončit…
Tys ani nedostal pořádně přes držku! Jako D.P. jsi tu nikdy nebyl.
Promiňte, pane.
Ale stejně…
Vojín Kang Pjong-su, pane.
Už to mám za pár, ani jsem se toho nechtěl účastnit.
- Vzpor ležmo, Čtyřočko. - Vojín Čcho Suk-bong, pane.
Ty blbče…
Musíš tak trápit ty, co zrovna vylezli z přijímače?
Ne, pane.
- Rotmistře Hwangu, dost, prosím… - Kdo ti dovolil mluvit?
Hrajeme si na vojáky?
- Sem, bažante. - Vojín Kang Pjong-su, pane.
Pohni, ty vole.
Čun-ho.
Vojín An Čun-ho, pane.
Dej mu ránu.
Vojín Kang Pjong-su, pane.
Čun-ho.
Vojín An Čun-ho, pane.
Dej mu ránu.
Vojín Kang Pjong-su, pane.
Čun-ho.
Podle tebe ho nechám, když odmítneš?
Dej mu ránu.
Vy ale hulákáte. Co se to tu děje?
Á, přišla tvá princezna.
Ty debile, nemáš úctu ke starším?
- Pojď. - Desátníku Hane…
- Desátníku Hane, jen jsme… - Drž hubu!
- Pojď sem. - Desátníku Hane.
Desátníku Hane, pane. Co se děje?
Jen jsem…
Jsou ti nadřízení
pro smích, ty grázle?
Hajzle jeden! Děláš si prdel?
Stůj rovně! Zatni zuby, hajzle! A drž hubu!
Co jsi udělal? Mluv, grázle!
Omlouvám se, pane!
To stačí.
Desátník Han ho zabije.
Ten vůl touží po respektu, i když tu skoro není.
Jdeme spát.
Ty jo, to mě dostalo.
Myslím, že jsou pryč.
Čun-ho.
Nezahrávej si s nimi.
Když toho nenecháš, nedají ti pokoj, ani až Čang-so odejde.
Promiňte, pane.
Neomlouvej se, nic jsi neprovedl.
Proč vůbec vodíme zpět ty dezertéry?
I tady se dějí hnusárny.
Chápu, proč zdrhají.
Co to děláš?
Moment, pane.
Ty jsi mi Sherlock.
Co se snažíš vyšetřit tentokrát?
Rozhodl se nechat školy a vstoupit do armády.
„Pane Ho. Opustil jste babičku
a odešel do armády, že?“
Jestli babičku opustil,
neměl by výčitky, že se špatně rozhodl.
- To je pravda. - Ale…
Co když se ji snažil naopak ochránit?
Takže proměnná je babiččina demence?
Ne, on odešel do armády, až když demenci dostala.
Fajn.
Co když proměnná…
byla demolice jeho domu?
Fajn. Za prvé.
Odešel do armády, aby ochránil babičku.
Za druhé.
Najednou zjistil, že jeho dům se má zbourat.
Za třetí.
Možná proto odešel z armády
a vydal se někam,
kde bude moct babičku lépe ochránit.
- Dezerce. - Dezerce.
Počkat.
Ho Čchi-do nám zavolal.
Jak věděl, kdo jsme?
Cože? Co se děje?
Jak mi to mohlo uniknout?
Úchyláci zasraní.
- Vojín An Čun-ho, pane. - Desátník Han Ho-jol, pane.
Jak dlouho už jsou zpátky?
- Je to 14 hodin a 25 minut, pane. - Slyšeli jste?
Taková chvilka.
Už víme,
jak přivést Ho Čchi-doa.
Zase Čun-hoův nápad?
Jste si jistí?
Hodně si věříme.
Ach jo, bolí mě žlučník. Asi mám kameny.
Myslím,
že máme více než 50% šanci.
V tom případě vás na 50 procent zabiju.
Rychle to dodělejte a vraťte se.
Zaber, ty osle!
Jdeme se najíst.
Hej!
Pojď se najíst.
Díky za jídlo.
Co se děje? Chutná to tu stejně jako v armádě?
Ty jo, to je fuška.
Jak jsi to mohl měsíce vydržet?
Rotmistře Ho Čchi-do.
Sakra.
Vojenská policie.
Vy zasraní…
Rotmistře Ho Čchi-do.
Jste zatčen bez příkazu k zadržení za dezerci.
Jak…
Jak?
Místo, odkud můžete ochránit svou babičku.
To je ono.
Potřebujete tak zoufale peníze,
že necháte zbořit vlastní dům?
Musím poslat babičku do sanatoria.
I kdyby mu měl dům zítra zmizet…
BOJUJEME PROTI NUCENÉMU VYSTĚHOVÁNÍ
Přelezl plot z ostnatého drátu…
Přes deset hodin sestupoval z hory
a utekl pátracím jednotkám.
Měl šanci na úspěch sto procent?
Promiňte,
můžu ještě navštívit babičku?
Květiny…
Rozkvetly?
Musím se podívat na květiny.
Babi.
Bože můj, Čchi-do.
Moje zlato.
Můj broučku.
Bože můj. Božínku.
Jak to, že jsi tak strhaný? Vždyť studuješ.
Jsi pýcha tohoto místa. Bože můj.
Jíš dobře, že ano?
Nechyběla jsem ti?
Proč jsi tu tak dlouho nebyl?
Musíš se hodně učit, že?
Nepřeháněj to.
Jsi jediný, kdo mi zbyl.
Čchi-do…
Vrátím se na jaře, babi.
Podíváme se na kytky.
Chci se na něco zeptat.
Jak jste chtěl vstupem do armády
ochránit babičku?
Tehdy jsem měl strach,
že udělám nějakou hloupost.
Bože, to je tak komplikované.
To všechno kvůli…
tomu Montyho…
Monty Hallovu problému.
Jo, ten za to může.
Kolik ještě musíš vydělat?
Promiňte, pane?
Asi dva měsíce. Pak ji můžu poslat do nemocnice.
Já pořád nechápu
ten Monty Hallův problém, nebo jak se jmenuje.
Ale tuším,
že to bude asi takto, že?
Jde o proměnné.
Tak to je, že?
Dát někomu šanci rozhodnout se.
A je to.
Běž.
Pošli babičku do sanatoria
a pak se vrať.
Díky.
Ztratili jste ho? Jak to?
Zmizel nám.
Dobře.
Dobrá práce. Vraťte se.
Proč jsi ho pustil?
Cože?
Tak mě to napadlo.
Občas jednám moc impulzivně.
Co když se nevrátí?
Není to 50 na 50?
Buď se vrátí, nebo ne.
Nebo dvě třetiny?
Haló?
Mami, to jsem já.
Ahoj, Čun-ho.
Ahoj.
Jedl jsi?
Vstávat! Všichni vstávat!
Co se děje, pane?
Myslím, že Čcho Suk-bong…
dezertoval.
VOJÍN ČCHO SUK-BONG
CAMEO KWON HE-HJO
Překlad titulků: Marie Pavlů