KAŽDÝ MUŽ V KOREJSKÉ REPUBLICE VĚRNĚ ODSLOUŽÍ VOJENSKOU SLUŽBU,
JAK TO URČUJE ÚSTAVA KOREJSKÉ REPUBLIKY A ČL. 3
ZÁKONA O VOJENSKÉ SLUŽBĚ.
VOJENSKÁ NEMOCNICE SOUL
Skvělý. Dej mi taky.
Huliči.
Huliči, kde jste?
Tak kdepak je máme?
To byla doba.
Vyděsils nás.
Báli jsme se, že jde sestra.
Tak se toho smradu nezbavíš.
Když tě chytí, mažeš zpět k jednotce.
Hej, mariňáku, podáš mi ručník?
Jen se nedělej, že si nezapálíš.
Díky.
Slyšel jsem, že doktor
bude kontrolovat, kdo hulí.
Mrkněte do toho košíku.
Co říkáte?
Za jeden sprej dostanu poukázky na jídlo za 2 000 wonů.
Co říkáte? Domluveno?
- Domluveno! - Domluveno!
- Nastříkej mě! - Dělej!
Vojenská policie ví, co potřebujeme.
Dělej, nastříkej mě.
Pak mě.
Co bychom si bez něj počali?
Desátník Han.
Já?
Sbalte si věci. Lékař vás chce propustit.
Už?
Prý jste v pořádku. Nastoupíte k jednotce.
Nevidí, jak jsem uvnitř raněný?
Pojďme všichni.
Všichni kouřili.
SERIÁL NETFLIX
2. DÍL: NÁMĚSÍČNÍK
Hele na něj.
ZBÝVÁ 596 DNÍ
Stop.
Co si přejete?
Jsem kapitán Lim Či-sop, nový poradce. Otevřete bránu.
Ano, pane. Rozkaz.
Hej.
Ano, pane?
„Ano, pane“?
Nejste z vojenské policie? Pojďte sem.
Jak víte, že jsem poradce, a ne špion?
Nezkontrolujete to?
Promiňte, pane.
Nahlásíte se veliteli a necháte si zrušit dovolenou.
Promiňte, pane!
Tak pustíte mě dovnitř?
- Raz, dva, tři, čtyři… - Raz, dva, tři, čtyři…
Co se děje?
Není to on?
Prý sem posílají z ÚOV novýho poradce.
ÚOV?
Ústřední odbor vyšetřování.
Zkoušel jsem, jestli to víš, ty blbe.
Jste tu.
Pane.
Rotmistře, co vás zdrželo?
Kapitán Lim Či-sop, nový poradce.
Rotmistr Pak Pom-gu, má na starosti zácvik D.P.
Ano.
Těším se na spolupráci.
Ano, já také.
Cením si vaší podpory.
Rotmistře Paku, jste tu důležitá osoba. Buďte mu oporou.
Dobře.
Jak to vypadá s přípravou ke speciálním jednotkám?
Pracujeme na tom, pane.
Jeden voják během výcviku omdlel.
- Jdeme postupně. - Dobře. Nepřehánějte to.
Ale přidejte do výcviku běh po horách.
Ano?
Ano, pane.
Dobrá.
- Pane. - Ano.
Pane, máte tenisový zápas s velitelem sekce.
Cože, už?
No dobře.
Stejně si lépe promluvíte beze mě.
Domluvte se na všem.
- Pane. - Pane.
Generál taky rád hraje tenis?
Posaďte se.
Sedněte si. Prosím.
Ty jo.
Toto je celý odbor vyšetřování?
- Ano. - Aha. A co vojáci?
Administrátor je v kanceláři
a jeden z D.P. vojáků v kasárnách.
Takže ten druhý v kasárnách není?
No, totiž…
Desátníku.
Ano, pane?
Když vám nadřízený položí otázku,
měl byste se zamyslet a jasně odpovědět.
Prý tu nedávno k něčemu došlo.
Jeden z nich je ve vězení za útok na vyšší šarži.
Neřekl jste, proč to udělal.
Prý jsi udělal z Pak Sung-ua fašírku.
Dobrá práce.
Sral mě, jak se naparoval, že je D.P.
Ale pořád je to nadřízený, ty blbče.
Nazdar, Čtyřočko.
Pane. Určitě jste unavený, pane.
Ne, to ty jsi nejspíš unavený.
Jsi festovní.
Sportoval jsi na škole?
Na střední jsem dělal judo, pane.
Tak judo?
Ano, pane.
- Šáhl sis někomu na kozy? - Ne, pane.
- Kimoči. - Ne, pane.
Nebuď furt tak vážnej.
A zhubni trochu, jo?
Ano, pane.
Pane.
Prý nic nejíš.
Na, dej si.
Díky.
ČOKOLÁDOVÝ KOLÁČEK
HLAVU VZHŮRU!
Takže ten voják šel namísto chytání dezertéra
chlastat do karaoke baru.
Dezertér mezitím umřel
a ten záklaďák mu dal do zubů?
Přesně tak, pane.
Tak ho vyhoďte.
Ano, pane. Udělám to, hned jak ho pustí z vězení…
Ne.
Ne záklaďáka, toho druhého.
Ale pane, on…
Co?
Má konexe?
Otec Pak Sung-ua, oblastní velitel, za měsíc končí.
Udržme to pod pokličkou.
A pokuste se zlepšit výkon.
Čeká vás hodnocení.
Ano, pane.
Dobře.
Od této chvíle se budete zodpovídat přímo mně.
Ano, pane.
A co tedy s An Čun-hoem?
S kým?
Není konec světa.
Je mi to líto.
Cože?
Je mi to líto.
Co je ti líto?
Požádal jste mě, ať ho přivedu…
a já to nezvládl.
No a?
Prosím?
No a co?
Co s tím uděláš?
Budeš dál dělat D.P.
Ale co Šin U-suk…
Nedezertoval by,
kdyby nenastoupil do armády.
Záleží na tom?
Propusťte ho.
Já to nechápu.
Jak to, že je venku?
Čun-ho, kápni božskou.
Vykouřils Pom-guovi péro?
Jo, že?
A nebo sis to nechal rovnou udělat?
Podívejte na něj.
Hajzl zasranej. Kam ta armáda spěje?
Jak to myslíš?
Všechno je v pohodičce.
Co se děje?
Jsem neviditelný?
Desátník Han je zpět.
Nepozdravíte ho?
Desátník Han. Má na starosti D.P.
- Pane. - Pane.
Pane.
Rád vás vidím, chlapci.
Desátníku Hane, je ti líp?
Chcípám.
Jsem na smrt nemocen.
Prý vyhodili Sung-ua.
Tak ho musím nahradit.
Nejspíš mi nic jinýho nezbyde.
Budeš se flákat jako v nemocnici?
Ano, pane. K flákání jsem byl zrozen.
A mám rád krevetové křupky.
Četaři Hwangu, nemáš to za pár?
Proč se chováš jako velký kápo?
Hele, ty civilisto.
Nemáš úctu k vyšší šarži?
Ty to nevíš?
Za chvilku končíš a pak nebudeš nic než civilista.
Vy dva D.P. mi pěkně pijete krev.
Ještě slovo a dám ti přes hubu.
„Ještě slovo.“
Ty debile.
Je půl deváté.
Máte soutěž v rapování nebo co?
Pustím si telku, tak držte huby a sedněte si.
- Ano, pane. - Ano, pane.
Fajn.
Ty budeš An Čun-ho, můj podřízený.
V horké vodě se rozteče tuk
a v něm se roztaví balíček. Vzniknou endokrinní disruptory.
Příšerně nezdravý.
A příšerně dobrý.
Tak moc, že nemůžu přestat.
Možná to chutná tak dobře právě díky těm disruptorům.
Co myslíš?
Nevím, pane.
Prý jsi dal přes držku Sung-uovi.
Dobře ty.
Dobrá práce.
Byl jsem lazar, víš.
Šel jsem na ošetřovnu kvůli problému s dýcháním,
ale nic nenašli.
Ani ve vojenské nemocnici.
Ale do civilní mě nepustili.
Mezitím to dostal na starost Sung-u.
On je hroznej pařmen.
A podle toho to vypadá.
Máte pravdu, pane.
Ale já nejsem on. Dělám věci jinak.
Odteď budeš poslouchat mě, jo?
Ano, pane.
A drž se dál od kluků v kasárnách.
Ti jdou mimo nás.
Držme se svý práce.
Chytat dezertéry.
Ano, pane.
Není tu božský klid? Tady tě nikdo nebude šikanovat.
D.P.
Vojín An Čun-ho, pane.
Desátník Han Ho-jol.
Jestli jste dojedli, běžte do práce.
Ano, pane.
Jmenuje se Čche Čun-mok. Utekl před dvěma měsíci.
Myslím, že ho v jednotce šikanovali, ale nevím jak.
Viděli ho na peronu na nádraží Inčchon.
Chtěl spáchat sebevraždu.
Hej!
Dobrý?
NÁDRAŽÍ INČCHON PERON 1, KOLEJ 4-2
Jasné?
Jsou to dva měsíce.
Už ani nemá přístupové heslo.
Maminka ti řekla, že tak se chytá dezertér?
Ne, teta, pane.
Ki-jongu.
Svobodník Ho Ki-jong, pane.
Dej mu příkaz.
Přines ho.
Ano, pane.
Druhá skříňka, třetí šuplík.
Děkuji.
NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
Poděkuj mi Big Macem.
Prosím, pane?
Jestli mi chceš děkovat, přines mi Big Mac.
Se slaninou, jo?
Svobodník Ho má pořád hlad.
Jdeme.
Nazdar.
Jdeme do práce, pane.
An Čun-ho.
Vojín An Čun-ho, pane.
Tohle není samozřejmost.
Nejdete na piknik.
Ano, pane.
Nezabijte nikoho.
A nenechejte se zabít.
Pane.
STOP
Co děláš?
Mám jít sám?
Ne, pane.
- Zůstaň tam. - Ne, pane.
Zvládnu to sám, běž.
- Ne, pane. V pořádku. - Dej si sváču.
Já to zvládnu. Vrať se dovnitř.
Nepůjdeme nejdřív na metro?
Jestli se zkusí zabít…
Když tě zastaví uprostřed sraní, zkus to znova!
Pardon, pane?
Bude trvat, než sebere odvahu.
Mezitím se budeme držet základů.
Krok…
za krokem.
Postupně.
Dobře. Krok za krokem.
Dobrý den, pane.
ŽÁDOST O POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
K čemu slouží rozkaz k odposlechu?
To nevím, pane.
Běžně se používá
ke zjištění, jestli použil heslo na hry nebo k internetu.
Dezertér bývá závislý na videohrách
nebo bláznivě zamilovaný a píše e-mail své holce.
Ale musíš zajít do každé firmy,
vyplnit žádost a čekat pár dní.
A i když povolení dostaneš, musíš na jejich stránky
a za každou informaci zaplatit.
Peníze hýbou světem.
Chápeš, co tím myslím?
Ano, pane.
Nemusíš tomu rozumět.
Promiňte, pane?
Poslouchej, vojíne Ane.
Kterej debil by použil svý ID poté,
co zdrhne z armády?
Vytvoří si nový ID podle někoho jinýho.
Takže co musíme udělat, jestli ho chceme najít?
Tři, dva, jedna.
- No… - Ne. Pozdě.
Musíme najít jeho známý.
Rodinu, přítelkyni, kamarády, bývalý spolužáky.
Kohokoli.
„Zmizel. Nejsme si blízcí. Nemluvíme spolu.“
To nevadí. Všechny musíme vyslechnout.
Ale proč?
Abychom tušili, co udělá?
Ne. Špatně.
Dezertéři nedělají běžné věci,
ani se nechovají předvídatelně.
Intuitivně tuší, že to je nebezpečné.
Čun-ho, nemáš rád rybí koláčky?
Tak co je opak?
Nechovat se předvídatelně?
Zase špatně.
Myslel jsem, že jsi chytřejší. Kam jsi chodil na vejšku?
Nemám vejšku.
Te je náhoda. Já taky ne.
AUTOBUSOVÉ NÁDRAŽÍ JONGDAM
Mohl byste mě pustit, pane?
Musíme se vžít do jejich situace.
Zjistit, co rádi jedí, s kým se chtějí setkat
a co si myslí.
Jako herci v Hollywoodu.
Říká se tomu vžít se do role. Stát se tím, koho hrají.
Znamená to začít od píky?
Přesně tak.
Tak co musíme udělat dobře?
Vydržet?
Nenechat se zklamat.
Proč nespíš?
Říkal jsem, že spánek je důležitý.
Jen mě něco napadlo.
Kam vlastně jedeme?
No…
Za jednou ženou z jeho deníku.
Už jsem všechno řekla tomu, co tu byl před vámi.
Proto tu nejsme.
Aby bylo jasno.
O nic nešlo.
Trvalo to jen měsíc.
Ale Čun-mok vás považoval za svou první lásku.
Cože?
Čun-ho, podej mi ten deník.
Já ho nemám, pane.
Nemáš?
Asi ho zapomněl.
V armádě si každý píše deník.
Každý den.
No a?
Vaše jméno…
bylo v jeho deníku, Či-hje.
Cože?
Kdo?
Ale…
Říkal jsem, že se jmenuje Hje-džong.
Jasně, Hje-džong. Tak je to.
Napsal toho o vás hodně, Hje-džong.
Že?
A co psal?
Nečetl jsem to podrobně.
Ale psal o tom, jak se do vás zamiloval a jak jste se poznali.
Že na ten moment nikdy nezapomene.
Že jste spolu jedli na úvodní slavnosti čačangmjon.
A co ještě?
Ano. No a…
Popisoval, že každý moment, co s vámi strávil,
byl pro něj jedinečný.
Ano, to je pravda.
- To o mně napsal? - Ano.
Opravdu?
Tomu se mi nechce věřit.
Takže pokud se mi ozve, mám vám dát vědět?
Ano, prosím. Zavolejte nám.
Dobře. Na shledanou.
Nashle.
Umíte skvěle lhát, pane.
Kdo říká, že jsem lhal?
Mám ho.
DENÍK ARMÁDA KOREJSKÉ REPUBLIKY
Madam, Čun-mok…
Nepamatuju si.
Poté, co tu skončil, tu byl jen jednou na kuře.
Myslíte Čolka?
Čche Čun-mok.
Už měsíce jsem ho neviděla.
Zřejmě ztrácí víru.
Běžte mi z cesty!
O kom to mluví?
On šel do armády?
Ano.
Doufám, že se brzy vrátí.
- Před pár dny jste ho viděl? - Kde?
Kde že to bylo?
Ve večerce u nádraží.
Ahoj, Čun-moku.
Čong-mine.
Máš opušťák?
Cože?
Jo, mám.
Vypadal ztrápeně?
Nevím.
Neřekl bych.
Můj nejmladší syn je citlivka.
Kde jen může být?
Je tak slaboučký, jinde než doma se ani nevyspí.
Co když dostane strach
a něco si udělá?
Ne, paní. To se nestane.
Přivedeme ho zpět, než se mu něco stane.
Moment.
Počkejte.
Není to moc.
Připomínáte mi Čun-moka.
Ne, to ne. Máme peníze od armády.
Jistě, madam.
Dobře je použijeme. Slibuji, že Čun-moka najdeme.
Prosím, postarejte se o něj.
VSTUP BEZ KONTROLY NA DVOU POSLEDNÍCH STANICÍCH
Myslíš, že je v pořádku?
Čun-ho, necítíš jogurt?
Z tvojí bundy.
- Už bude pěkně fermentovaná. - A plesnivá.
Jak dlouho už jsme venku?
Už 12 dní.
Koho jsme ještě neviděli?
Mluvili jsme se všemi jeho spolužáky.
Neboj, Čun-mok žije.
Jak to můžeš vědět?
Ještě nevolal.
Devět z deseti dezertérů zavolá matce, než se zabije.
„Ahoj, jsem Čche Čun-mok.
Měřím 177 cm, vážím 70 kilo.
Mám 1,2 dioptrie, kvůli šilhání nosím občas brýle.
Skóre v testech mám 2,7
a přes špatné známky jsem se dostal na vysokou.
Občas chodím do kostela zahrát si s přáteli ping pong
a do armády jsem odešel po rozchodu se svou první láskou.
Mým snem je sloužit vlasti a mám přezdívku Čolek."
Proč zrovna „Čolek“?
Zní to jako jeho jméno
a taky že nemá osobnost.
„Přesně. Nemám osobnost. Najděte mě, prosím.“
Někdo ti volá.
SERŽANT PES
Bezpečnostní komunikace, desátník Han Ho-jol, pane.
Zjistili jste něco?
Pracujeme na tom, pane.
To je vaše práce, ty troubo.
Pokročili jste?
Sbíráme informace, pane.
Děláš si srandu?
Co je nového?
Proč tak řve?
Cos to řekl, ty parchante?
Nic, pane. Najdeme ho.
Zjistil jsem, jak Čche Čun-moka šikanovali.
On totiž dost nahlas chrápe.
Dávali mu plynovou masku a nenechali ho spát.
Banda debilů.
Ještě něco, pane?
Ano. Zaplatil platební kartou za misku černých nudlí.
Restaurace IIpomhjang v Ilsanu, ve 23:30.
Ani si to nepiš.
Jestli jste nepokročili, vraťte se.
Ano, pane.
Máme se vrátit?
Když přijdeme s prázdnou, zabije nás.
Kolik nám zbývá peněz?
Dostali jsme 200 000 wonů a platili jídlo a dopravu.
Teď…
máme 7 800 wonů.
Použiju tajnou zbraň.
NON STOP SAUNA
Pane, cestujeme po zemi pěšky.
A z nějakého důvodu
je pokažený bankomat, nemůžeme si vybrat.
Když nás pustíte,
zítra hned ráno si vybereme a zaplatíme.
Odkud že jdete?
Prosím?
Odkud jdete? Tvrdíte, že jdete pěšky.
Přišli jsme z Jongwolu, neznáme místní jména…
Odkud z Jongwolu? Já jsem z Jongwolu.
Z Tokpa…
Jsem z Tokpa. Odkud z Tokpa?
Od řeky Tong.
Cože?
Když projdete kolem posádky…
Aha, jak je to bramborové pole vedle raftingu?
- Jsem nejmladší syn té rodiny. - Fakt?
Říkám vám to, protože to už je minulost.
Celou úrodu zničila bouřka,
nemohli jsme prodat ani bramboru.
Táta to těžce nesl…
To byl tajfun Maemi.
Cože?
Tajfun před dvěma lety byl Bolaven.
Můj bráška…
si během tajfunu Bolaven poranil hlavu.
Pane.
Pane, cestujeme po zemi pěšky.
A z nějakého důvodu je pokažený bankomat.
Když nás pustíte, vybereme si a…
AN ČUN-HO
Spánek počká. Když teď usneš, nebudeš spát v noci.
Budu spát, kdy chci.
Tak fajn.
Šlo ti to moc dobře.
Měl bys být herec.
Vzal bych si od tebe autogram.
Necháš toho?
Tumáš!
A co když ne?
Co uděláš?
- Bože. - Nechci toho nechat.
Sakra.
A máš to!
Tumáš!
- Není to divný? - Co?
Proč jel spáchat sebevraždu až do Inčchonu?
Protože tam nejsou kamery.
Ty nejsou ani na dvou stanicích před ním.
Podívej na tohle.
Ten známý Čche Čun-moka viděl v obchodě na stanici Sangildong.
STANICE SANGILDONG
A ta čínská restaurace, kam šel…
Konečná stanice.
…je přímo u stanice Dewa.
Ty dvě stanice…
Obě jsou konečné.
Je to gurmán.
Asi rád hledá dobré jídlo.
Hledal bys dobré jídlo, kdyby ses chtěl zabít?
Proč to říkáš?
A ještě jedna divná věc.
Čche Čun-moka vždycky viděli pozdě v noci.
Stanice Inčchon, 23:50.
Stanice Sangildong, 00:15.
Stanice Dewa, 23:30.
Je aktivní jen v noci.
Je to upír.
Bože.
Tak proč aspoň nezkusíme…
Pojď sem.
Zkontroloval jsem všechny weby, kde byl před i po vstupu do armády.
Neříkals, že to stojí peníze?
Jo, ale dala nám je Čun-mokova matka.
Všiml jsem si, že většinou použil tohle ID.
„Black“ bez „c“.
Narodil se 14. září.
Jo.
Ale to ID nemá žádné záznamy.
Tak jsem zkusil najít „blakmagic“.
A podívej. Mám 470 výsledků.
Prošel jsem je všechny
a zkontroloval s osobními údaji.
Podívej.
KJONGGI-DO PUČCHON-SI, WONMI-GU
Není ti to číslo povědomý?
Čtyři, osm, pět, devět…
Takže pokud se mi ozve, mám vám dát vědět?
- Hje-džong? - Bingo.
Takže prostě napsal 111 a k tomu…
čtyři čísla telefonu holky, co má rád?
To nevím jistě.
Lepší než myslet, že se šel během sebevraždy najíst.
Myslíš?
FLÁKAČ
To myslíš vážně?
Desátník Han Ho-jol, pane!
Zbláznil ses, ty troubo?
Ne, pane.
- Co je? - No…
Potřebujeme další příkaz k odposlechu.
An Čun-ho si ho vzal.
Ne, ten ne. Pro někoho jiného.
Takže Čche Čun-mok vytvořil ID
podle čísla své bejvalky?
Myslíš, že je to možný?
Přesně tak, pane.
Máš na to důkaz?
Je to věc důvěry, pane.
Aspoň to tvrdí Čun-ho.
Zní to jako pěkná sračka.
Jestli se to posere, vyhodí mě a vy dva jste mrtví.
Ano, pane. Vyhodí nás s vámi, pane!
Ty blbče!
Vojín Ho Ki-jong, pane.
Pane.
Pojďte dál.
Pane.
Potřebujeme rozkaz k odposlechu civilisty.
Jistě.
Mluvte.
Dobře.
Díky, pane.
Fajn.
ŽÁDOST O POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
Co je? Řekl jsem „fajn“ moc rychle?
Ne, pane.
Určitě mě o to žádáte, protože jste si něčím jistý.
Vydejte ihned příkaz pro rotmistra Paka.
Dobře.
Potřebujete ještě něco?
Ne. Děkuji, pane.
Ano.
Ten hajzl…
Nazdar.
Najdi polohu těch dvou D.P.
a řekni jim, že jsem nekecal.
Jestli ho nechytí, jsou mrtví.
Neboj, dobře to dopadne.
Dobrý? Hlavně klid.
Jasně, pane.
Umíš nazpaměť znění o právech zadrženého? Klid a nezvorej to.
Ano, pane.
Jste nervózní, pane?
Jasně, ty blbče.
I po stovce zatčení jsem nervózní.
Dobrý den, jste členové?
Ne, nejsme. Jsme z vojenské policie.
Je tu zadní vchod?
Ne, není.
Pardon.
Co se děje?
Pardon.
To nic.
Chutnalo? Uklidím to po vás.
Hej, vy dva!
Přestaňte se tu motat a odejděte, nebo vás nahlásím.
Sakra.
Bože můj.
Co chcete?
Kdo jste?
Pardon.
Promiňte, vypadáte jako můj kamarád Čon-mok.
- Myslel jsem, že jste on. - Ty jo.
Pardon. Promiňte to vyrušení.
Vrátím vám židli.
Můžete zase spát.
STANICE SINDORIM
Nesmíme klesat na mysli.
Upír…
A jsme zase na začátku. To dáme.
Kde je?
Už asi vím, kde je Čche Čun-mok.
Cože?
Hej, vzbuďte toho debila.
Je to upír.
Čche Čun-mok byl vždycky v noci na poslední stanici metra
těsně před uzavřením.
Nechtěl tam nic konkrétního dělat,
jen prostě usnul a ocitnul se tam.
A co ten pokus o sebevraždu?
Hej!
Vyspal ses dobře?
Kde to jsem?
Na konečné stanici.
Konečná stanice linky dvě.
Aha.
Takže tohle je konečná.
Promiň.
Na co myslíš?
Jen že…
je mi tu dobře.
Co tady děláte?
Sázíme stromy.
Cože?
Dnes nemáte sázet.
Požádal nás o to generál.
Kasárny prý vypadají opuštěně.
Odkud je ten strom?
No…
Vykopali jsme ho odtam.
Ano, pane.
Jste ve zvláštních jednotkách. Nemůžete zabrat?
Chci, abyste vykopali díru, ne zorali zem.
- Je to tak těžké? - To je prdel.
Jak to šlo?
Zatkli jsme ho.
Fakt?
Kde?
Našli jsme ho na ulici.
Ty vole.
Dobrá práce. Rychle se vraťte.
Ano, pane.
McDonald's.
Pro vojína Ho Ki-jonga.
Já vím.
Pečená vejce?
Chceš taky?
Asi nemáš rád vajíčka.
Není dobrý.
Ahoj.
Ano.
Jasně, moment.
Tvoje holka.
Moje holka?
Hje-džong.
Mami.
Promiň, mami.
Promiň.
CELA 5
Můžu si půjčit zapalovač?
Jak to zvládáš?
No…
Vlastně nevím.
Ne.
Ptám se, jak zvládáš to,
žes někoho zabil.
CAMEO I ČONG-OK
Překlad titulků: Marie Pavlů