-Okay. -Ja.
-Skal jeg gå først? -Ja.
Jeg tager rebet.
De klipklappere.
-Ikke de bedste sko. -Pas på.
Jens burde se det her.
-Sofie! -Vi sejler en tur rundt.
-Sådan. -Det er utroligt.
Lad os se rationelt på det.
Hvorfor afpresse nogen?
For penge, selvfølgelig.
Ja, eller hævn.
-Så vi må kigge på et af de to motiver. -Et af de to?
-Tror du, det er så enkelt? -Vi begynder forfra.
Sofie.
Og gå rundt og lade som ingenting?
Så kender du ikke Sofie.
Sofie er følelsesladet.
Sofie er den sidste, jeg mistænker.
Men måske har hun brug for penge.
Hvem af os har brug for penge?
-Ingen af os. -Pladder.
Mowgli, vi gennemgår gruppen, hvem har brug for penge?
Du går for vidt.
Du antager, der er en pengeafpresser i gruppen.
Men det bånd kan lige så godt være gået tabt.
-Eller en anden har fundet det. -Medmindre der var spøgelser i huset,
tog en af os båndet.
Selv om vi bliver afpresset af en anden,
blev vi alligevel forrådt af en i gruppen.
Og vi brændte i øvrigt båndet.
Okay, jeg siger det ligeud.
Undskyld spørgsmålet. Mangler du penge?
-Mig? -Ja.
Er du seriøs? Du ved ikke, hvad der står på spil her.
Dit liv er forbi. Didiers familie knuses.
Undskyld, jeg tror, du overdriver lidt.
Det er så længe siden,
og det var en syret aften, vi gik for vidt,
men indtil for få år siden var det blot en syret fest.
Og for at være ærlig,
er det værste med MeToo-bevægelsen
ikke overstået nu?
Så det skal nok gå.
Peter, det er en video.
En video, der viser, at du voldtager en ung kvinde.
-Nej. -Didier er der.
Jeg filmede hele det cirkus. En video!
Sofie sagde, hun ville have mig.
-En video. -Sådan var det ikke!
Det er ligegyldigt!
Hvad vil du sige? Formildende omstændigheder?
Hun var vores ven? Vi ville ikke skade hende?
"MeToo-bevægelsen er overstået"?
Hvilken planet bor du på?
EN NETFLIX-SERIE
Jeg har en af dem i sølv.
-Den er nok smuk. -Har Peter ikke sagt noget?
Om hvad?
Nej. Han gik.
Måske.
Det er en ø, han kan ikke være langt væk.
Didier.
-Må du ikke lege med drengene? -Det er ikke det.
Sig til, hvis de driller.
Hold op.
Ja, du må sige til, hvis de driller.
Kom nu.
Mowgli, du har ændret dig. Du er en fighter nu.
Du lader dig ikke påvirke af det her, vel?
En fighter?
Og de fantastiske ting i min barndom gjorde mig til det?
-Hvad mener du? -Du ved, hvad jeg mener.
Undskyld.
Du må tro på mig.
Jeg har det elendigt over, hvordan vi mobbede dig dengang.
Jeg hører dig. Beklager, det var så hårdt for dig.
Jeg hørte dig.
Det var ikke det, jeg mente.
Men måske har det ført
til en del af din succes.
Ingen har fået succes,
fordi de blev mobbet i fortiden.
Det generer dig stadig.
Hævn er tålmodig.
Jeg ville forstå det.
Så jeg hævner mig på dig 30 år efter?
Som minister har jeg masser af tid til det.
Derfor bruger jeg en video?
Som jeg vil offentliggøre?
Som vil ødelægge mit eget liv?
-Nej. -Det er genialt.
Du behøver ikke offentliggøre den.
Bare bruge den, for for 30 år siden…
Og jeg ville forstå det.
Jeg ville forstå.
Men hvis det forholder sig sådan, så sig noget til mig.
-Jeg kan ikke høre på det her. -Undskyld.
Undskyld.
Hvad har de gang i?
-De kommer tilbage. -De er for langt ude.
-De er i en båd. -Jeg glemte at nævne,
man skal holde sig til kysten.
Ellers kan tidevandet tage overhånd.
Men du har ret.
Alle på videoen er på øen lige nu.
Så en af vores venner
sidder roligt med en pose chips og ser på,
hvordan vi håndterer situationen.
Men de må være nervøse.
Kom tilbage.
I det tilfælde er Saskia og Sofie ikke mistænkte.
I er for langt ude!
Det var det, jeg mente.
Shit. Kom nu.
Du gode gud.
Du milde.
-Mit hjerte galoperer. -Shit.
Vi er ikke små børn længere.
Og du kender alle.
Øjeblik.
For fanden da, skru ned. Min far er i telefonen.
Sluk.
Ja.
Nej, det har jeg sagt.
Alt er under kontrol.
Nej, det blev gjort før.
Poolen er blevet renset.
Må jeg ringe tilbage senere?
Hej hej.
Kom nu!
Nej, jeg fik den ikke.
Kom nu!
Åndssvage hane!
Didier, vi vidste ikke, at du ringede efter politiet.
"Undskyld, far. Naturligvis, doktor. Absolut, far."
Glem pigerne, Didier.
Grin ad det.
Det var ikke en rar snak med min far. Det var forfærdeligt.
Hvorfor?
Min far ringede,
fordi han fik en fax fra en lægekollega på St. Elisabeth's.
Lægen, der har din sag.
-Mertens? -Ja.
Resultaterne fra din sidste PET-skanning
er ikke gode.
Luk, det passer ikke.
Det var en dårlig vits.
Det passer ikke.
Det var en dårlig vits.
Kom nu, Lukie.
Sprut!
Det var bare en dårlig vits.
Og der er ingen vand, og der er…
-Kan du ikke se, hvad du har gjort? -Undskyld.
Tro ikke, at fordi du har fået alt,
kan du tillade dig alt.
-Det var grusomt og lavt. -Det var en dårlig vits.
En vits?
Så du nogen grine?
Har du nogensinde set nogen grine ad dine vitser?
Rige, forkælede røvhul.
Vær forsigtig.
-Luk? -Det er ikke sexet.
En mand med en paraply i sin drink.
Som når en mand slikker på en is.
I mænd.
Det mandlige ego i al sin herlighed.
Jeg spiser min is i et bæger.
-Altid pistacie og jordbær. -Jøsses.
Vi var lige ved at dø.
Jeg var nær druknet.
-Sas, vil du have en… -Gin og tonic? Ja, tak.
Vi roede åbenbart ud af bugten, og jeg faldt i vandet.
Undskyld, jeg skulle have sagt det.
Skat, tidevandet var ikke det eneste, vi havde i tankerne.
Ja, det var min skyld.
-Det er okay. -Nej, det er ikke okay.
Gin og tonic retter op på det hele.
Før nogen virkelig dør, skal vi så tage et gruppebillede?
Ja, fint.
Men uden timer, det tager for længe.
-Her på stolen. -Ja.
Kom. Du skal være i midten.
Søde, brillerne af.
Er alle klar?
-Ja, nu dig. -Undskyld, skat.
Det er bare stress.
De er her stadig, andet er ligegyldigt.
Fem, fire, tre, to, en. Sig appelsin!
-Ja. -Virkede det?
Hvor var I?
Vi reddede bare et par kvinders liv.
-Så gik vi en lille tur. -En tur?
Jeg ser fantastisk ud.
Bare rundt omkring.
Hvorfor?
I forsvandt pludseligt.
Jeg er glad for, I var der.
En dejlig weekend kunne let være blevet til et mareridt.
Jeg henter en flaske rosé.
Jeg kan ikke lide drinks med agurk.
Jeg går med.
Jeg siger det til Didier.
-Didier? -Ja.
-Hvorfor? -Hvorfor ikke?
Han er følelsesbetonet og ude af stand til at tackle det.
Okay.
Han vil ikke kunne holde det for sig selv.
Han vil sige det til Sofie, eller måske er det ham, der afpresser os.
Eller dem begge.
Derfor bør vi fortælle ham det.
-Så ser vi, hvad der sker. -Jeg synes ikke…
-Jeg synes, det er en dårlig idé. -Vi har ingen tid at spilde.
-Møde på badeværelset? -Ja.
-Er der optaget? -Hvabehar?
-Er der ledigt? -Det tror jeg.
Okay.
-Alle til bords. -Ja.
Flaske vin.
Jeg blev forelsket i Marina
Sød pige med mørkebrunt hår
Gav hun mig et kys Og vores kærlighed blomstrede
Marina
Jeg vil gifte mig med dig i en fart
Marina
Jeg vil gifte mig med dig i en fart
Smukke pige med mørkebrunt hår Forlad mig ikke
Knus mig ikke Åh nej
Min smukke pige med mørkebrunt hår Forlad mig ikke
Knus mig ikke Åh nej
Jeg vil gerne udbringe en skål.
-For livet. -Naturligvis.
Jeg vil udbringe en skål
for den fyr der, min bror.
For et år siden havde vi ikke troet,
at du ville være her i dag.
For alle andre, fordi I er sådanne gode venner.
Det er I faktisk.
Og jeg vil udbringe en skål for denne herre, Didier.
For jeg mener, at alle har lov til at være et røvhul af og til.
Men lad dig nu ikke rive med, Didier.
Men jeg ved, at det ikke er let at have så mange folk i dit hjem.
Så mange svin.
Du skal forklare det hele for din far.
Skål, Didier. Helt ærligt.
-Tak, Didier. -Og Lukie.
Vi kan ikke skåle nok.
-Skål! -Skål.
Drikker I ikke, forbliver de fulde.
Luk.
Undskyld.
-Øl? -Ja.
De herrer.
Ingen er død af tørret pølse, værsgo.
-Tag lidt. -Tak.
-Vild med dem. -Jeg vil have en.
-Kan du lide den hot? -Hvad?
Det gjorde vildt ondt!
Han havde nær slået min tand ud.
Jeg synes, du er sjov af og til.
På spejderære.
Og hvad med jer? Nu, hvor børnene er rejst hjemmefra?
Jeg er faktisk glad for, at Didier ofte er på efteruddannelse.
Man skal lære flyene at kende.
-Alt skifter så hurtigt. -Kaffe eller te, Didier?
-Så sjovt. -Seriøst, vil nogen have kaffe eller te?
Jeg er helt mast. Jeg tror, jeg går i seng.
Alle var oppe kl. 5.00. Det gør en forskel.
-Lang dag. -Sikke en dag.
Og den virkelige fest begynder i morgen.
Så mor jer ikke for meget i aften.
-Det gør vi ikke. -Godt, kom.
-Godnat, alle sammen. -Godnat.
Sov godt, Luk.
-Bliver du? -Nej, jeg kommer.
Meget vel.
-Puster du lysene ud? -Ja.
Didier, vent.
Jeg har den samme.
Jeg har den samme, ja.
Vi siger, vi går i seng.
Men vi mødes i køkkenet om et kvarter.
-Skal der gøres grin med Didier? -Jeg er gravalvorlig.
Køkkenet om et kvarter, og du må ikke sige det til Sofie.
Vil jeg være der alene?
Nej, på spejderære.
I gør mig nervøs.
Der er ingen dækning.
Nogen prøver at gøre os til grin.
-Det lader jeg ikke ske. -Heller ikke jeg.
-Okay. -Det sker ikke.
-Men du må falde ned. -Falde ned?
Var det ikke en hemmelighed? Jeg kan høre jer.
-Didier, hør her… -Jeg gør det.
Hej.
Afterparty?
Nej, vi var bare tørstige.
Sig hej til Luk fra os.
-Godnat. -Hej hej.
-Luk, seriøst? -Hvad lavede hun her?
Hun hentede bare vand.
-Hun hørte os. -Nej.
-Selvfølgelig gjorde hun det. -Jeg forstår ikke.
Venner.
Udenfor, nu.
Hvad?
Det er en gærdesmutte.
Mærkeligt, den synger så sent.
I Holland kalder de den en klein jantje.
De bygger rede tre gange om året. Helt utroligt.
Gutterne drikker nedenunder.
Vil du ned til dem?
Alt, jeg har brug for, er her.
-Det er svært. -Virkelig svært.
Jeg har solbriller på hele dagen,
fordi jeg er bange for at græde.
Du kan ikke sige noget.
Det er virkelig normalt at have det sådan.
Er vi langt nok væk?
Det tror jeg ikke.
Hvordan tænder jeg for det?
-Hvad er det? Et bryst? -Hvad er det?
Det blev sendt til min telefon i en anonym besked.
Det kender jeg intet til.
-Gør du ikke? -Nej, det er ikke mig.
Kom nu, Didier.
Jeg har intet med det at gøre.
Didier?
Didier.
Du må da kunne huske det.
Sådan skete det ikke.
-Det var ikke sådan. -Stop.
Peter bliver afpresset med videoen,
og hvis han ikke sætter en formue ind på en konto på mandag,
vil hele verden se den.
Vi bliver også afpresset. Vi er også med i videoen.
-Hvor meget? -Et hundrede bitcoin.
Det er ikke så slemt.
-Bitcoin, idiot, millioner af euro. -Millioner?
Jeg kender intet til bitcoin.
-Pyt med det, vi må betale. -Vi må betale.
Jeg må betale, det ved jeg.
Vi behøver ikke betale.
Der skal betales mandag eftermiddag.
På fastlandet får jeg brug for internettet til transaktionen.
Men Sofie.
Det her kan ikke ske.
Hvem er den fra?
-En af os, Didier. -En af vores venner?
Ja, hvem kunne ellers have videoen?
Men den blev brændt, ikke?
-Åbenbart ikke. -Det her sker ikke.
-Er det en joke… -Griner jeg?
Griner jeg? Er der noget at grine ad?
Det ser så underligt ud. Sådan var det ikke.
Prøv at forklare det.
Man ser ikke andet end beskidt gruppevoldtægt.
Om det skete eller ej er ligegyldigt.
Vi kan ikke narre os selv, det er sandt.
-Jeg er ikke enig. -Det skete.
Det skete ikke sådan, men det skete.
Fuck!
Mowgli, slip.
For fanden da.
Didier, rejs dig op.
Op med dig! Gør dig ikke til grin.
Sofie går amok.
Sofie går amok, hvis hun ser videoen.
Og bliver også stiktosset.
På et minut vil det ødelægge 30 års samliv.
Hør på mig.
Er du sikker på, hun intet ved?
-Mowgli. -Jeg mener…
Tror du, hun lykkeligt ville gå rundt her?
Ville hun have to børn med mig, hvis hun vidste, hvad der skete?
Det tror jeg ikke, men jeg er sikker på, at nogen på øen
ikke er den, vi tror.
Det kan være enhver.
-Selv Sofie. -Selv Sofie, Didier.
Men det er grotesk.
Sofie var offeret.
Didier.
Jeg siger med kærlighed, at det er det perfekte motiv.
Helt ærligt.
-Didier. -Pladder, Sofie?
Det er umuligt.
Mange tak.
Jeg fik kameraet efter min første kemo.
Teknologien er helt utrolig.
Og det vejer halvdelen af det forrige, så mange pixels.
-Hej. -Hej.
Kan du ikke sove?
Nej… Jeg mener jo.
Jeg sov godt, men blev tørstig.
Der er ingen dækning her.
Jeg kiggede på billeder.
Det her af Jens får mig altid til at smile.
Er det ikke sødt?
Kan du huske det?
Fortryder du, at du valgte mig dengang?
Hvad handler det om?
Selvfølgelig gør jeg ikke det.
Hør, Luk.
Vi ønskede det begge, ikke?
Ikke?
Droppede Peter dig ikke, havde du så valgt mig?
Det kan man ikke vide.
Hør.
Er du lykkelig med Lia?
Ja, det er jeg.
Det kan jeg se, du stråler.
Og du?
Jeg har det fint. Jeg har mine egne planer.
Hvad?
Jeg ser dig kigge på Mowgli.
Var du ikke tørstig?
Jo.
-Sov godt. -Godnat.
-Luk? -Ja?
Skal vi købe den nye kørestol?
Det ville være skønt, men den bliver ikke dækket.
-Jeg tager mig af det. -Virkelig?
Har du råd til det?
Jeg tager mig af det, når vi er tilbage.
Okay.
-Sov godt. -Ja.
-Hvad sker der? -Ingenting.
Jeg ser, du er i gode hænder med Saskia, så jeg går ud igen.
Ild, ild, ild.
Flammerne slikker grenene, indtil de brænder.
Efter en stund…
Mowgli.
Hvis du skulle vælge
mellem en vild nat med Saskia, virkelig vild
og i hvert et hjørne,
og derefter aldrig se hende igen,
og være bedstevenner resten af livet, hvor I fortæller hinanden alt,
men hun roder rundt med andre fyre…
Hvad ville du vælge? Og du skal vælge.
Jeg vælger klart den vilde nat.
Med hvem? Mowgli eller Saskia?
Har vi en lesbisk?
-Wow. -Skønt.
Mowgli, hvad ville du vælge?
-Jeg ville helst ikke vælge. -Du skal, ellers dør du.
Kom nu.
-Så den vilde nat. -Okay.
Skal jeg lære dig en fidus?
Hvordan man ophidser en kvinde?
Godt, Saskia.
Jeg vil vædde med,
at jeg kan få dine bryster til at bevæge sig uden at røre dig.
-Hvad vædder vi? -Vi vædder om…
-Disintegration af The Cure. -Fedt.
-Stil dig ret op. -Det gør jeg.
Okay.
Er Disintegration på spil, må du også gerne prøve med mig.
-Koncentrer dig. -Du giver mig CD' en.
Helt klart.
-Du må stikke dem lidt frem. -Det er godt nok.
Fandeme nej.
Du sagde ingen hænder, du har tabt.
Det afhænger af, hvordan man ser på det.
Jeg vil gerne have den CD i morgen.
Med fornøjelse, skat.
Er andre damer interesserede i CD' er?
Glem det, Markey. Drik lidt vand.
-Jeg går i seng. -Også mig.
-Slukker I ilden? -Jeg gør det.
Nej, det gør jeg. Jeg bliver lidt.
-Jeg tager en svømmetur. -Hold nu op.
-Lad os drikke en til. -Nej, Markey.
Vi har alle fået nok. Du bør også gå i seng.
Godt så, jeg er også lidt træt.
Sov godt, Mark.
Sov godt, Mowgli.
Jeg tror virkelig, Didier har fortrængt den aften.
Det gør folk.
Man husker altid en version af sandheden, man kan leve med.
Jeg glemmer aldrig den aften med Sofie.
-Nej. -Skyldfølelsen.
Slider det ikke på dig?
Lidt.
Og hun var ikke rigtig modvillig.
Hvor er Didier?
-Han gør vel ikke noget dumt? -Nej.
Men han er utilregnelig.
-Han plejede ikke at være sådan. -Nej.
Men vi gør det ikke let for ham.
Han ser, hvad vi har gjort med vores liv
og vores succes, mens han…
-Didier! -Ja.
Hvor kom du fra?
-Derfra. -Vi blev bekymrede.
Jeg har tænkt over det. Hvad I sagde om Sofie er noget fis.
Men hvis I antyder, at det er en af os, kan jeg leve med det.
Og jeg tror i øvrigt, at det er Luk.
Han ønskede også "succes".
Jeg er her stadig.
Det ved jeg.
-Må jeg tage en slurk? -Ja.
Nattebadning.
Jeg har altid syntes, at det var lidt romantisk i film.
Det forstår jeg.
Men ser man os nu,
er det lidt som en film.
Ja.
Kender du The Swimming Pool?
The Swimming Pool?
Alain Delon, Romy Schneider? Det er en gammel fransk film.
Jane Birkin? Je t'aime moi non plus?
Det er utroligt, du husker alle de ting.
Latterligt, ikke?
Nej. Jeg glemmer altid alt med det samme.
Man kan træne sin hukommelse.
Det stemmer.
Mark var fuld, ikke?
Du må ikke ødelægge det.
Du er virkelig en af de bedste personer, jeg kender.
En af mine allerbedste venner.
Lad det forblive sådan.
Du finder en.
Og hvad med Saskia?
Hun lever ikke et drømmeliv.
Hun har taget sig af Jens hele sit liv.
Og som tak forlader Luk hende.
Der er intet ondt i Saskia.
Eller i nogen, Mowgli, og dog.
Du ved, hvad jeg mener.
Du ser stadig på Saskia, som om du elsker hende.
Præcis som for 30 år siden.
Har du aldrig villet kontakte hende, efter Luk forlod hende?
-Jeg turde ikke. -Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
-Bange for at blive skuffet? -Måske.
-Har du nogensinde været i et forhold? -Didier.
Er det et underligt spørgsmål?
Selvfølgelig, er det et underligt svar?
-Vi må hellere gå i seng. -Jeg er enig.
Gå i seng, og hvad så?
Gå i seng, tænk det igennem, og stå op i morgen.
-Vi gik en tur. -Ja.
-Jeg ledte efter dig. -Hvorfor?
-Du var længe væk. -Sker der noget?
-Ja, Romées fødselsdag. -Er det allerede midnat?
Ja. Saskia fandt på en undskyldning for at hente hende. Kom nu.
Helt stille.
Ja, de er her.
Hvad er det her?
Skulle vi ikke gøre det i morgen?
Hip, hip hurra!
Kom her, giv mig et kys.
-Tillykke. -Tak.
-Tillykke. -Tak, Didier.
Tillykke, skat.
Hvad er der galt, Didier? Du er så bleg.
Dårlig samvittighed?
-Jeg gik måske for langt. -Hvad med os?
Vi ventede.
Hvor var I?
Vi var bare ude at gå.
-Skål. -Skål.
-Hvordan føles det, Romée? Halvtreds? -Jøsses, så meget bedre.
-Næsten halvvejs. -Forhåbentlig.
Og den bedste halvdel venter.
-Klart. -Kan vi spise sen morgenmad i morgen?
Ja da. Ingen forpligtelser denne weekend.
Alt er okay.
Er du så tørstig? Det må være havluften.
Der bliver ikke vild sex for trekkerne.
Lad ikke din champagne blive varm.
-Godt… -For venskab.
-Ja.
Kan du se det? De snaver stadig. Er det ikke skønt?
Wow.
Hvad er alt det her?
Det ved jeg ikke.
-Jeg kan ikke klare det. -Jo, du kan.
Og i øvrigt har du intet valg.
Okay.
Står du bag det her, fortæller du mig det så?
-Hvad? -Hævn for Sofie?
Det ville jeg forstå.
Det hørte jeg ikke.
Kommer du med i seng?
Ja, jeg skal bare lige derind.
-Okay, sov godt. -Sov godt.
-Var hun ikke lige udenfor? -Jo, og nu er hun her.
Gå nu.
Folk med vigtige jobs bliver oftere psykopater.
Ja. Luk nu døren. Kom så.
Nej, jeg går ind på mit værelse.
Forstyrrer jeg?
-Du forskrækkede mig. -Undskyld.
Nej, selvfølgelig ikke.
-Smukt, ikke? -Helt utroligt. Så smukt.
Det er som en film, ikke?
-Tilføj en cigaret, og det er perfekt. -Har du trang til en?
Nej. Ikke mere. Okay, af og til.
-Trangen forsvinder ikke. -Præcis.
Det var en overraskelse i aften.
Hun var glad, ikke? Så sød.
-Har I damer moret jer? -Ja. Og I?
-Ja. -Godt.
Ja. Jeg mener… Nej, jeg tror…
Nostalgi og alt det, der følger med.
Jeg har altid høje forventninger og bliver så skuffet.
Det er som en remake af en god, gammel film.
De laver en ny, og man tænker: "Lad den nu være."
Ødelæg den ikke.
Jeg er glad for, du kom.
Nej, sådan mente jeg det ikke.
Jeg er selvfølgelig også glad for, at du er her.
Ja.
-Sammen med alle de andre. -Selvfølgelig.
-Hvad? -Det var mit fjerde glas vin.
Nu beklager jeg mig, Sas.
Ja så? Jeg er glad for, at du advarede mig.
Jeg kan kun have, at du kalder mig Sas.
-Seriøst? -Ja.
-Så intet femte glas? -Nej.
Okay.
-Så går jeg i seng. -Ja.
Jeg ville sige noget, men gør det ikke.
-Okay. -Jeg ville sige…
I dit tilfælde er remaken bedre end originalen, jeg kendte.
Meget bedre. Det ville jeg sige, men gør det ikke.
Tak.
-Sov godt. -Ja, sov godt.
Jeg tror, at alle hygger sig.
Jeg tror virkelig, at alle hygger sig.
Skal du virkelig gentage alt fire gange?
-Hvad er der? -Ikke noget.
Jeg har lige puttet balsam i.
Jeg elsker dig så højt.
-Har du haft det sjovt? -Ja.
Og I fyre?
Ja. Det var sjovt.
-Hvad? -Min fod.
Jeg ville sparke en gren væk, men det var en rod.
Du milde.
Kan du klare det derind?
Grin du bare.
Hold nu op.
Vi vil af og til løse alle vores problemer.
Sådan fungerer det ikke.
Så går vi i panik.
Peter? Hvor er du?
Betaler han dig?
Det var ikke underligt, vel? Var det?
-Med drengene? -Ja.
-Nej. -Okay.
Fuck.
Satans.
Tekster af: Maria Kastberg